Справа № 204/13543/25
Провадження № 2/204/1571/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
49006, м. Дніпро, проспект Лесі Українки 77-б тел. (056) 371 27 02, inbox@kg.dp.court.gov.ua 
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючої судді    Дубіжанської Т.О. 
за участю секретаря    Жеребцової В.Д.
розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму у розмірі 20 745 грн., штрафні санкції, витрати на професійну правничу допомогу, а також судові витрати зі сплати судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.02.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю КАМАЗ 5511, д/н НОМЕР_1 , та SSANG YONG REXTON, д/н НОМЕР_2 . Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2024 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнано водія ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу КАМАЗ 5511, д/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-214530928. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування позивачем шкоди третій особі за полісом страхування № EP-214530928 у зв`язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу SSANG YONG REXTON, д/н НОМЕР_2 . За полісом страхування № EP-214530928 було передбачено суму франшизи (за ризиком нанесенню шкоди майну третіх осіб – 2 500,00 грн.), яку було утримано з кінцевого розміру страхового відшкодування до виплати. Належний кінцевий розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи до виплати склав 20 745 грн. Позивач, на виконання полісу страхування № EP-214530928, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу SSANG YONG REXTON, державний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_4 , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 20 745 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, спричиненої внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, порушення відповідачем обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування. Крім того, позивач вважає за необхідне заявити ще вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань, а саме: інфляційні втрати; пеню та три відсотки річних. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 26 882,26 грн., з яких: сума виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті відповідачем в порядку регресу в розмірі 20 745 грн., штрафні санкції, а саме: інфляційні втрати в розмірі 1 078,89 грн.; пеня в розмірі 4 611,64 грн.; три відсотки річних в розмірі 446,73 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 грн. та судовий збір.
Ухвалою суду від 29.12.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 29.12.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У судовому засіданні встановлено, що 15.02.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ 5511, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля SSANG YONG REXTON, д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2024 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнано водія ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Статтею ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну, здоров`ю третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
10.05.2023 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СГ «Оберіг» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-214530928. За полюсом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпеченим транспортним засобом є КАМАЗ 5511, д/н НОМЕР_1 .
Відповідно до страхового акту # 48379/1 від 07.05.2024 вартість страхового відшкодування, складає 20 745 грн. (а.с. 16), ТДВ «СГ «Оберіг» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_2 у повному обсязі, що підтверджується копією платіжної інструкції № 9074 від 07.05.2024 року (а.с. 7).
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до пп. «г» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Згідно п.п. г, п.п. 31.4.7 п. 31 Правил Дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла
Оскільки у судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 є особою винною у скоєні ДТП, а ДТП сталося з причини технічної несправності транспортного засобу, а саме: несправність замка заднього борту вантажної платформи, що призвело до відкриття заднього борту кузова під час руху автомобіля, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму відшкодовану позивачем в порядку регресу у розмірі 20 745 грн.
При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 1 078,89 грн. інфляційних втрат, 4 611,64 грн. пені, 446,73 грн. трьох відсотків річних, оскільки відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК України).
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідача не можна вважати боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому він не повинен нести відповідальність у вигляді сплати позивачу інфляційних втрат, пені та 3% річних.
Крім того, вимога про стягнення з відповідача пені, позивачем жодним чином не обґрунтована. Позовна заява не містить належного правового обґрунтування цієї вимоги та розрахунку суми пені.
Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3% річних, інфляційних втрат, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу, то суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом пункту 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
На підтвердження факту надання правничої допомоги до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги б/н від 16.07.2025 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність № 2025/Ю/5 від 17.05.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг № 48379/1 від 05.12.2025 року. 
Однак, матеріали справи не містять доказів сплати позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 7 300 грн. саме за надання правової допомоги по справі за позовом ТДВ «СГ «Оберіг» до ОСОБА_1 , зокрема, не надано відповідної квитанції або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.
Таким чином, судові витрати на правову допомогу у розмірі 7 300 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що у стягненні судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (юридична адреса: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14, код ЄДРПОУ 39433769) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» в порядку регресу суму у розмірі 20 745 грн., судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього суму у розмірі 23 167 грн. 40 коп.
В задоволені решти позовних вимог – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська