Справа №198/450/25
Провадження № 2/0198/9/26
06.05.2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.А., представника позивача Ільченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-ща Юріївка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Зоря» до ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Земля і воля 2025» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 05 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Зоря» укладений договір оренди земельної ділянки № 1156, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0066 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0373, на строк 10 років, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 лютого 2015 року, номер запису 8610598.
Вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 успадкувала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 21.07.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 406.
Відповідно до п. 7 договору оренди землі № 1156 від 05.12.2014 після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
На виконання вищезазначеної умови договору оренди земельної ділянки позивач повідомив ОСОБА_1 листом від 10.10.2024 про намір поновити договір на новий строк до 05 грудня 2034 року та надав додаткову угоду до вказаного договору, яку відповідачка особисто підписала 04 грудня 2024 року.
Оскільки право оренди на спірну земельну ділянку за ФГ «Зоря» зареєстровано 03.02.2015, а строк оренди складав 10 років, позивач вважав, що зможе зареєструвати додаткову угоду лише після 03.02.2025. Однак, коли представник позивача звернувся до державного реєстратора у лютому 2025 року з метою зареєструвати додаткову угоду до договору оренди землі № 1156 від 05.12.2014, йому повідомили, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже зареєстровано право оренди на спірну земельну ділянку за ФГ «Земля і воля 2025» на підставі договору оренди землі № 23, укладеного між вказаним господарством та ОСОБА_1 30 січня 2025 року на строк 10 років, тому зареєструвати додаткову угоду неможливо.
Позивач вважає, що відповідачі порушили його права як законного орендаря спірної земельної ділянки, тому змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та просить:
-визнати недійсним договір оренди землі № 23, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Земля і воля 2025» 30 січня 2025 року, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0066 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0373;
-скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0066 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0373, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 січня 2025 року, номер запису про речове право 58358707;
-стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

26.06.2025 ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у вказаній справі відкрито провадження. Призначено підготовче засідання на 17 липня 2025 року о 12-45 год. 
03.07.2025 до суду надійшла заява від відповідачки ОСОБА_1 , в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.39).
17.07.2025 в підготовче засідання учасники справи не з`явились, від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання за її відсутності, відповідач жодних заяв не надав, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, у суду були відсутні відомості про вручення ФГ «Земля і воля 2025» судової повістки, у зв`язку із чим відкладено підготовче засідання на 14.08.2025 об 11.45 год.
05.08.2026 до суду надійшов відзив на позов від представника ФГ «Земля і воля 2025» - адвоката Скирди В.І., в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що інше речове право за додатковою угодою, яка була укладена між позивачем та ОСОБА_1 від 04.12.2024 року, необхідно було зареєструвати до закінчення строку основного договору, а саме до 05.12.2024 року, чого позивачем зроблено не було. Відсутність державної реєстрації права оренди або змін до нього означає відсутність юридичного факту виникнення чи зміни такого права. Таким чином, додаткова угода не породила жодних правових наслідків і не може бути підставою для визнання недійсним іншого, належним чином укладеного і зареєстрованого договору.
14.08.2025 в підготовче засідання учасники справи не з`явились, від представника відповідача ФГ «Земля і воля 2025» надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку із чим судом відкладено підготовче засідання на 26.09.2025 об 11.45 год.
26.09.2025 в підготовче засідання з`явились представник позивача - адвокат Ільченко І.В. та представник відповідача ФГ «Земля і воля 2025» - адвокат Скирда В.І., відповідачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилась. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.10.2025 о 9.30 год.
15.10.2025 в підготовче засідання з`явився представник позивача. Від представника ФГ «Земля і воля 2025» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 15.10.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 30 жовтня 2025 року о 14-00 годині. Клопотання сторони позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Павлоградської районної військової державної адміністрації завірену копію реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0373, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 493659812259.
27.10.2025 на адресу суду надійшла копія реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:037.
27.10.2025 до суду надійшла заява від представникаФГ «Земля і воля 2025» -  адвоката Скирди В.І. про відвід судді.
30.10.2025 від представника ФГ «Земля і воля 2025» - адвоката Скирди В.І. надійшло клопотання про витребування доказів: від Фермерського господарства «Зоря» - оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1156 від 05.12.2014 року, укладеної 04.12.2024 року. Від ОСОБА_1 - оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1156 від 05.12.2014 року, укладеної 04.12.2024 року. В обгрунтування клопотання вказано, що вищезазначені докази необхідні для призначення комплексної судово-технічної експертизи, повного та всебічного розгляду справи та для підтвердження правової позиції відповідача, яка викладена у відзиві на позовну заяву.
04.11.2025 ухвалою суду заяву представника відповідача – адвоката Скирди В.І. про відвід головуючому судді Білинському М.В. визнано необгрунтованою та залишено без задоволення. Справу призначено до розгляду на 18.11.2025 о 9.30 год.
18.11.2025 в судове засідання з`явились представник позивача та представник ФГ «Земля і воля 2025». Від представника позивача надійшла заява (клопотання) про повернення на стадію підготовчого провадження та витребування доказів. Представники сторін (обидва) просили суд повернутися до підготовчого провадження, зазначивши, що є нерозглянуті клопотання (від обох сторін), які необхідно розглядати в підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою суду від 18.11.2025 клопотання представника про повернення до стадії підготовчого провадження у даній справі задоволено, вирішено повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні. Підготовче засідання призначено на 13 годину 30 хвилин 27 листопада 2025 року.
27.11.2025 в підготовчому засіданні судом розглянуто клопотання сторін та ухвалою витребувано:
- від Фермерського господарства «Земля і воля 2025» - оригінал договору оренди землі №23 від 30 січня 2025 року укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Земля і воля 2025»;
- від Павлоградської районної військової державної адміністрації Дніпропетровської області із реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0373 оригінали паперових заяв ОСОБА_1 : від 30.01.2025 року про припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1225980700:01:002:0373; від 31.01.2025 року про державну реєстрацію припинення права оренди землі за ФГ «Зоря» та набуття права оренди за ФГ «Земля і воля 2025» із особистим підписом ОСОБА_1 або ж повідомити причини, з яких відсутній підпис заявниці на вказаних заявах;
- від Державної прикордонної служби України відомості про те, чи перебувала на території України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 30 та 31 січня 2025 року, коли вона виїжджала (вибувала) з території України і коли приїжджала (прибувала) на територію України впродовж 2024-2025 років;
- від ФГ «Зоря» - оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1156 від 05.12.2014 року, укладеної 04.12.2024 року;
- від ОСОБА_1 - оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1156 від 05.12.2014 року, укладеної 04.12.2024 року.
Підготовче засідання призначено на 09.01.2026 о 12.00 год.
09.01.2026 в судовому засіданні ухвалою повторно витребувано:
- від Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2025 року;
- від ОСОБА_1 - оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1156 від 05.12.2014 року, укладеної 04.12.2024 року.
Підготовче засідання призначено на 13.02.2026 о 12.00 год.
13.01.2026 від Державної прикордонної служби України надійшли докази, витребувані судом.
13.02.2026 в підготовче засідання з`явилась представник позивача, представник відповідача Фермерського господарства «Земля і воля 2025» в підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим підготовче засідання відкладено на 27.02.2026 на 13.30 годину.
27.02.2026 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 05.03.2026 на 09.30 годину у зв`язку із усними заявами учасників справи про необхідність надати час для примирення.
05.03.2025 ухвалою суду підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 02 квітня 2026 року о 14-00 годині. В судове засідання викликано для допиту в якості свідка ОСОБА_3 , яка працює державним реєстратором Павлоградської районної військової державної адміністрації. Клопотання представника ФГ «Земля і воля 2025» про визнання обов`язковою явку в судове засідання відповідача ОСОБА_1 – задоволено. Визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідача ОСОБА_1 (для відібрання у неї пояснень). Витребувано у ОСОБА_1 - оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 1156 від 05.12.2014 року, укладеної 04.12.2024 року.
02.04.2026 в судове засідання з`явились представник позивача - адвокат Ільченко І.В. та представник відповідача ФГ «Земля і воля 2025» - адвокат Скирда В.І., відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, з пояснень представника позивача вона перебуває за кордоном.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 . В процесі дослідження письмових доказів та допиту у якості свідка державного реєстратора Рижкової В.В. судом було встановлено підстави для звернення до правоохоронних органів з окремою ухвалою.
02.04.2026 судом винесено окрему ухвалу.
06.05.2026  в судове засідання з`явилась представник позивача - адвокат Ільченко І.В., представник відповідача ФГ «Земля і воля 2025» - адвокат Скирда В.І. не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Оскільки представник позивача не надав належних доказів поважності причин неявки в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи (майже один рік) судом продовжено розгляд справи.
Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши думку учасників справи, показання свідка, надавши належну правову оцінку всім обставинам справи та доказам на їх підтвердження, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву з таких підстав.
Судом встановлено, що 05 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Зоря» укладений договір оренди земельної ділянки № 1156, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0066 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0373, на строк 10 років, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 лютого 2015 року, номер запису 8610598 (а.с.19-21).
Вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 успадкувала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 21.07.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 406 (а.с.22).
Відповідно до п. 7 договору оренди землі № 1156 від 05.12.2014 після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
На виконання вищезазначеної умови договору оренди земельної ділянки позивач повідомив ОСОБА_1 листом від 10.10.2024 про намір поновити договір на новий строк до 05 грудня 2034 року та надав додаткову угоду до вказаного договору, яку відповідачка особисто підписала 04 грудня 2024 року (а.с.23). Однак, позивач відразу не зареєстрував своє право оренди на підставі вказаної додаткової угоди.
30 січня 2025 року між ОСОБА_1 та ФГ «Земля і воля 2025» укладений договір оренди землі № 23 на строк 10 років, право оренди зареєстровано 31 січня 2025 року, номер запису про речове право 58358707 (а.с.27-28).
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Під час аналізу спірних правовідносин застосуванню підлягають нормативно-правові акти у редакції, чинній на час їх виникнення, тобто станом на 05 грудня 2014 року (дата укладення договору оренди землі № 1156).
Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилами частини другої статті 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення. 
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України ).
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV).
У статті 13 Закону № 161-XIV надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV).
Згідно з частиною першою статті 33 Закону № 161-XIV по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частини друга, третя статті 33 цього Закону).
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону № 161-XIV).
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (частина шоста статті 33 Закону № 161-XIV).
Аналогічні умови зазначені й у п.п. 7, 40 договору оренди землі № 1156 від 05.12.2014, за умовами яких після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо за місяць до закінчення строку договору одні із сторін не заявить про відмову від договору, він вважається продовженим.
Велика Палата Верховного Суду у постанови від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 зауважила, що частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.
За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обгрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.
Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону № 161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону № 161-XIV).
Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин.
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Таким чином, позивач належно виконав всі вищезазначені умови для поновлення договору: повідомив відповідачку про свій намір поновити дію договору на новий строк та надав їй для підпису додаткову угоду, яку ОСОБА_1 підписала 04.12.2024, від останньої не надходило заперечень щодо поновлення договору.
Як стверджує позивач та не спростовує представник відповідача після закінчення строку дії договору ФГ «Зоря» й надалі продовжує користуватися спірною земельною ділянкою.
Той факт, що ОСОБА_1 підписала вказану додаткову угоду підтвердила й сама відповідачка у своїй заяві до суду (а.с.39). Доказів того, що вона не підписувала додаткову угоду від 04.12.2024, або що підпис на цьому документу їй не належить, суду не надано, клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи відповідачами не надано.
Отже, суд доходить висновку, що позивач у встановленому договором та законом порядку уклав із відповідачкою ОСОБА_1 додаткову угоду до договору від 05 грудня 2014 року, якою продовжив строк дії цього правочину до 05.12.2034, та у встановленому законом порядку набув прав орендаря спірної земельної ділянки.
Відповідно до статті 19 Закону № 161-XIV (в редакції на час укладення додаткової угоди) строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Однак, у зв`язку із тим, що під час дії договору оренди землі № 1156 від 05.12.2014, строк дії якого було продовжено сторонами до 05.12.2034, до моменту державної реєстрації права оренди позивача, відповідачка ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Земля і воля 2025» договір оренди спірної земельної ділянки № 23 від 30.01.2025, позивач не зміг зареєструвати своє право оренди.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частинами першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У статті 27 Закону № 161-XIV зазначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (частина третя статті 215 ЦК України).
ВС у постанові від 25.01.2023 у справі № 638/18879/18 дійшов висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (див. постанову Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19 зазначила, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону № 161-XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (див. постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.
За відсутності реєстрації права оренди первинного орендаря у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору, підлягають задоволенню, якщо на час ухвалення рішення суду первинний орендар матиме чинне право оренди та зможе його зареєструвати.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони (сторони) мали до вчинення правочину.
У разі укладення договору оренди земельної ділянки в період чинності попереднього договору оренди оскаржуваний договір оренди може бути визнано недійсним.
З наданих відповідачкою пояснень у заяві до суду виходить, що ОСОБА_1 стверджує про те, що не підписувала договір оренди з ФГ «Земля і воля 2025» від 30 січня 2025 року, оскільки в цей час перебувала за кордоном.
Представник ФГ «Земля і воля 2025» в судовому засіданні повідомив, що нібито спірний договір був переданий для підпису ОСОБА_1 через її родичів, тому він достовірно не знає, чи дійсно ОСОБА_1 його підписала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (держреєратор) пояснила, що громадянка ОСОБА_1 до неї звернулася особисто 31.01.2025 року (її особу реєстратор встановив за паспортом громадянина України), ОСОБА_1 особисто підписала і подала на реєстрацію заяви (вказані вище).
Згідно відповіді з Держприкордонслужби (т. 1 а.с. 236) про в`їзд-виїзд громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2024 року по 31.12.2025 року, зафіксовано лише її в`їзд на Україну 28.06.2025 року та виїзд 13.07.2025 року. Тобто, станом на 31.01.2025 року вказана громадянка перебувала за межами України, а отже фізично не могла особисто з`явитися до реєстратора для вчинення реєстраційних дій.
Отже, суд відповідно до стандарту доказування «вірогідності доказів» доходить висновку, що ОСОБА_1 дійсно не могла звернутись до державного реєстратора та не подавала йому заяву про реєстрацію права оренди на підставі спірного правочину. При цьому, суду не надано належних та допустимих доказів того, що підпис на спірному договорі виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.
Відповідно до статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Під час розгляду справи судом надавалась можливість учасникам справи надати докази, заявити клопотання про витребування доказів. Судом задоволено всі клопотання учасників справи про витребування доказів.
На підставі викладеного, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що договір оренди землі № 23 від 30.01.2025, укладений між ТОВ «Земля і воля 2025» та ОСОБА_1 в період дії договору № 1156 від 05.12.2014, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , суперечить приписам ч. 1 ст. 203 ЦК України, а тому наявні підстави для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ «Земля і воля 2025».
В цьому контексті доводи представника ФГ «Земля і воля» про те, що інше речове право за додатковою угодою, яка була укладена між позивачем та ОСОБА_1 від 04.12.2024 року, необхідно було зареєструвати до закінчення строку основного договору, а саме до 05.12.2024 року, чого позивачем зроблено не було, а тому додаткова угода не породила жодних правових наслідків і не може бути підставою для визнання недійсним іншого, належним чином укладеного і зареєстрованого договору, не приймаються судом до уваги, оскільки вони не грунтуються на жодному нормативно-правому акті. При цьому, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не підписувала вказану додаткову угоду представником ФГ «Земля і воля 2025» суду також не надано.
Враховуючи все вищезазначене, суд задовольняє позов у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позов Фермерського господарства «Зоря» до ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Земля і воля 2025» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки – задовольнити.
Визнати недійсним договір оренди землі № 23, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Земля і воля 2025» 30 січня 2025 року, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0066 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0373.
Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0066 га, кадастровий номер 1225980700:01:002:0373, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 січня 2025 року, номер запису про речове право 58358707. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцепроживання якої зареєстроване за адресою – АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Фермерського господарства «Зоря» (код ЄДРПОУ 20273119, адреса місцезнаходження: 51326, с. Вербуватіка, вул. Центральна, буд. 53Б Павлоградського району Дніпропетровської області) понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн.
«Стягнути з Фермерського господарства «Земля і воля 2025», код ЄДРПОУ 45853303, місцезнаходження якого – 51326, с. Вербуватіка, вул. Центральна, буд. 4 Павлоградського району Дніпропетровської області) на користь Фермерського господарства «Зоря» (код ЄДРПОУ 20273119, адреса місцезнаходження: 51326, с. Вербуватіка, вул. Центральна, буд. 53Б Павлоградського району Дніпропетровської області) понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн.».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: Фермерське господарство «Зоря» (код ЄДРПОУ 20273119, адреса місцезнаходження: 51326, с. Вербуватіка, вул. Центральна, буд. 53Б Павлоградського району Дніпропетровської області);
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцепроживання якої зареєстроване за адресою – АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ;
- відповідач: Фермерське господарство «Земля і воля 2025», код ЄДРПОУ 45853303, місцезнаходження якого – 51326, с. Вербуватіка, вул. Центральна, буд. 4 Павлоградського району Дніпропетровської області)
Повне судове рішення складено 15.05.2026 року.

Суддя      М.  В.  Білинський