Справа №705/3343/26
3/705/1333/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026   м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ч.1 ст.160 КУпАП, 
У С Т А Н О В И В :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №982047 від 07.05.2026, ОСОБА_1 07.05.2026 року о 11 годині 10 хвилин по вул.Білогрудівській,1-Б, м.Умань, здійснював торгівлю з рук живою рибою у невстановленому місці, а саме на проїзній частині дороги, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного позову передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП визнав та підтвердив викладені в протоколі обставини. 
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частиною 1 статті 160 КУпАП встановлено відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.
Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини в сфері торгівельної діяльності. Відповідно до п. 7 Порядку заняття торговельною діяльністю і правил торговельного обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 108, суб`єкти господарської діяльності для заняття торговельною діяльністю у сфері роздрібної торгівлі можуть мати: 1) магазини – стаціонарні пункти роздрібного продажу товарів, які займають окремі приміщення або будівлі та мають торговельний зал для покупців; 2) палатки, кіоски, які займають окремі приміщення, але не мають торговельного залу для покупців, – дрібнороздрібна мережа; 3) тривалий час діючі спеціально обладнані різні пристосування для дрібної торгівлі: автомагазини, лотки, розвозки тощо – пересувна мережа. У сфері торговельно-виробничої діяльності (громадське харчування): фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, їдальні, ресторани, кафе, закусочні, бари, буфети тощо – окреме приміщення або будівлі, що мають, як правило, зал, обладнаний столиками і стільцями для споживання їжі, необхідні виробничі та побутові приміщення для її приготування; відкриті літні майданчики – стаціонарні пункти з кількістю місць для обслуговування 20 осіб і більше. Робочі місця повинні бути обладнані холодильним, торговельно-технологічним устаткуванням, мати електроенергію, холодну і гарячу проточну воду, каналізацію; кіоски громадського харчування – стаціонарні пункти, де робочі місця повинні бути обладнані як і відкриті літні майданчики, за винятком столиків і стільців для обслуговування відвідувачів. Крім того, торгівля може здійснюватися на ринках. Торгівля поза означеними об`єктами є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого коментованою статтею.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, що підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №982047 від 07.05.2026, відеозаписом, який здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу. Зазначені докази є належними та допустимими, не викликають будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому вважає, що з метою виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, необхідним і достатнім буде накласти на нього адміністративне стягненняу виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації предметів торгівлі оскільки останні не вилучались. 
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, але відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 2 групу.
Керуючись ст. ст. 245, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд – 
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень, без конфіскації предметів торгівлі. 
Роз`яснити, що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський