ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/6081/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року в адміністративній справі №160/6081/25 (головуючий суддя першої інстанції - Маковська О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 24.02.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати йому і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення і 50% місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї;
- зобов?язати відповідача нарахувати та виплатити йому і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у не проведенні з ним остаточного розрахунку при звільненні та виражається у не виплаті сум підйомної допомоги на членів його сім`ї: дружини та дітей в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї.
Зобов?язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки за нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини, підставами для виплати підйомної допомоги є передислокація військової частини та призначення військовослужбовців на посади та вступу до виконання обов??язків за посадами за новим місцем військової служби. Натомість, дане переміщення було обумовлено вимогами воєнного часу і не було переміщенням до місця постійної дислокації, що мало б передбачати виплату підйомної допомоги. Розміщення, проживання та харчування особового складу в місці тимчасової дислокації повністю забезпечувалось командуванням і не вимагало будь-яких індивідуальних зусиль та матеріальних витрат військовослужбовців. Суд не врахував відсутність розпорядчих документів, які б підтверджували зміну юридичної адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 або переведення позивача на нову посаду в іншому населеному пункті. Позивач продовжував виконувати ті ж самі обов`язки за посадою, що й до передислокації, що свідчить про відсутність зміни місця військової служби в розумінні Порядку №45. Крім того, позивач не надав достовірних доказів фактичного переїзду членів його сім`ї до м.Покровськ. Відповідно до п.5 Порядку №45 виплата підйомної допомоги на членів сім`ї здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається за рапортом військовослужбовця з підтвердженням факту переїзду членів сім`ї. Судом не перевірено, чи було створено комісію для перевірки факту переїзду членів сім`ї позивача та чи було складено відповідний акт. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року та з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці. 
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 з серпня 2007 по липень 2019 проходив військову службу на посадах НОМЕР_1 Головного військового представництва військового представництва Міністерства оборони України, яке перебувало на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_4 (до перейменування - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та в період з липня 2019 року по листопад 2023 року безпосередньо на посадах в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
На підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 №231 від 17.08.2019 року призначено на посаду заступника начальника відділу соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Згідно із наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 27.02.2022 року №55 «Про визначення місця тимчасового дислокування» у зв`язку із складною ситуацією, яка склалася в результаті збройного нападу рф на Україну та з метою організації якісної роботи в умовах ведення бойових дій за всіма напрямками діяльності, збереження життя та здоров`я особового складу, техніки, озброєння, якісного проведення заходів мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Донецької області, в термін до 18:00 28.02.2022 забезпечити переміщення всього особового складу з майном, технікою та озброєнням до міста Покровськ Донецької області (а.с.53).
На виконання вказаного наказу позивач разом із сім`єю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) прибув з м.Маріуполь до м.Покровськ Донецької області та продовжив виконувати свої обов`язки, які виконував до передислокації. 
14.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, якою крім іншого просив, нарахувати та виплати йому підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення (займаної штатної посади заступника начальника сектори соціальних виплат - начальника відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту) (а.с.16-18).
Відповідач листом за №06/61 відмовив позивачу у виплаті підйомної допомоги, посилаючись на те, що юридична адреса ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно із довідкою ЄДРПОУ залишається м.Маріуполь Донецької області. Таким чином місце юридичної адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 не змінилось. Також в листі зазначено, що жодних розпорядчих документів щодо зміни місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу відповідача не надходило. Тому підстав для нарахування та виплати підйомної допомоги не має. 
Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не виплати підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією відповідача з м.Маріуполь Донецької області до м.Покровськ Донецької області, позивач оскаржив таку бездіяльність до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи підтверджують факт переїзду позивача та прибуття у складі військового підрозділу до місця дислокації в інший населений пункт, оголошений наказом командира військової частини, а саме АДРЕСА_1 , що у розумінні абз 4 п.2 Порядку №45 надає позивачу право на отримання підйомної допомоги і добових. Доказів виплати підйомної допомоги відповідно до вимог законодавства, відповідачем не надано, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність щодо не виплати підйомної допомоги.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, встановлено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону №2232 проходження військової служби здійснюється:
громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;
іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Згідно із частинами 3, 4 статті 2 Закону №2232 громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», від 20.12.1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011), який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 9-1 Закону №2011 при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року №45 відповідно до статті 9-1 Закону №2011 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги (далі по тексту - Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.
Відповідно до пункту 2 Порядку №45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:
на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;
на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;
на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.
Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
Згідно із пунктом 3 Порядку №45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.
У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).
Згідно із наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 27.02.2022 року №55 наказано забезпечити переміщення всього особового складу з майном, технікою та озброєнням до міста Покровськ Донецької області (а.с.53).
Відтак, новим місцем дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі вказаного наказу стало місто Покровськ Донецької області. Вказана обставина відповідає вимогам пункту 2 Порядку №45, який визначає право на отримання підйомної допомоги для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.
Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.
Пунктом 5 Порядку №45 передбачено, що підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
У разі необхідності командир, який видає наказ про виплату відповідної допомоги, може організувати перевірку достовірності даних про переїзд членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби.
Для цього його наказом створюється комісія з перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби.
Результати оформлюються актом перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби (за формою, визначеною в додатку до цього Порядку).
Посилання відповідача на ту обставину, що відповідачем не було створено комісію для перевірки факту переїзду членів сім`ї позивача та відповідний акт не складався, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки таке посилання спростовується наявною в матеріалах справи Довідкою про перевірку житлових умов , складеною у грудні 2023 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.68).
Змістом довідки комісією відповідача підтверджено спільне проживання ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за однією адресою в м.Покровськ Донецької області.
Вказані обставини відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано.
Згідно пункту 12 Порядку №45 наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини.
Виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання (пункт 13 Порядку №45).
ОСОБА_1 звернувся 14.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, якою крім іншого просив, нарахувати та виплати йому підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, тобто протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання (наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.02.2022 року №55), у визначений пунктом 13 Порядку №45 строк.
Верховний Суд у постанові від 11.05.2023 у справа №160/9173/21 зазначив, що згідно із положеннями Порядку №45 підйомна допомога виплачується у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу на нове місце військової служби.
Умовою виплати військовослужбовцю підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення є переїзд військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт.
Законодавством розмежовано підстави для виплати підйомної допомоги при переїзді військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт, зокрема, прийняттям військовослужбовцем посади та справ у зв`язку з призначенням на посаду, та прибуття у складі військової частини (підрозділу) до місця дислокації в інший населений пункт, оголошений наказом командира військової частини.
Така виплата здійснюється відповідно до наказу командира військової частини, який видається на підставі звернення військовослужбовця.
Матеріали справи свідчать, що відповідно до наказу (з основної діяльності) від 27.02.2022 року №55 «Про визначення місця тимчасового дислокування» ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивача разом з сім`єю переміщено до м.Покровськ Донецької області, що не заперечується відповідачем.
Тобто, у позивача змінилось і місце служби - дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 і місце проживання разом із сім`єю.
Судом враховано, що матеріали справи підтверджують факт переїзду позивача та прибуття у складі військового підрозділу до місця дислокації в інший населений пункт, оголошений наказом командира військової частини, а саме АДРЕСА_1 , що у розумінні абз 4 п.2 Порядку №45 надає позивачу право на отримання підйомної допомоги і добових. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. 
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року в адміністративній справі №160/6081/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року в адміністративній справі №160/6081/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя В.А. Шальєва