Справа № 351/627/24 
Провадження № 22-ц/4808/793/26 
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. М. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О. В.,
суддів:    Мальцевої Є. Є., Томин О. О.,
з участю секретаря    Кузнєцова В. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зленко Віталій Анатолійович, на рішення Снятинського районного суду від 10 лютого 2026 року, у складі судді Калиновського М. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Заболотівської селищної ради, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання спадщини відумерлою, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Зленко В. А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Заболотівської селищної ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2020 у справі №351/967/20 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто 150 250 грн боргу. Після ухвалення рішення, 08.07.2020, ОСОБА_4 , знаючи про наявність заборгованості, уклала договір дарування квартири зі своєю донькою ОСОБА_2 . Рішенням Снятинського районного суду від 28.03.2023 договір дарування квартири АДРЕСА_1 визнано недійсним.
В процесі розгляду вказаної справи ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка вказувала, що після визнання договору дарування квартири недійсним, дана квартира мала бути повернута у власність ОСОБА_4 , виходячи зі змісту положень ч.1 ст. 216 та ст. 1212 ЦК України, оскільки відпала правова підстава згідно якої ОСОБА_5 набула право власності на вказану квартиру.
Вважала, що до складу спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 повинна входити квартира АДРЕСА_1 та сума боргу спадкодавця ОСОБА_4 перед позивачкою, яка складає 150 250 грн і така спадщина повинна бути визнана відумерлою.
Однак, відповідачка ОСОБА_2 продала вищезазначену квартиру третій особі, ОСОБА_3 до визнання договору дарування недійсним, а тому ОСОБА_2 зобов`язана відшкодувати вартість квартири на час розгляду даної справи у суді на користь Заболотівської селищної ради Коломийського району, як правонаступника ОСОБА_4 .
Представник позивачки зазначає, що Заболотівська селищна рада, як правонаступник спадкоємця-боржника, не вживає заходів щодо визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою. У зв`язку з цим, у разі задоволення позову ОСОБА_1 як кредитора спадкодавця, із селищної ради підлягає стягненню заборгованість за рішенням Снятинського районного суду від 01.07.2020 у сумі 150 250 грн, а також інфляційні втрати та 3% річних.
Водночас Заболотівська селищна рада, з метою захисту своїх прав на спадкове майно, вправі звернутися з окремим позовом про стягнення вартості квартири, однак реалізація такого права залежить виключно від її волевиявлення як учасника цивільних правовідносин.
З урахуванням уточнених позовних вимог представник позивачки просив:
- визнати спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру по АДРЕСА_2 та грошові кошти у сумі 150250 грн, які складають заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 – відумерлою;
- передати у власність Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області грошові кошти у сумі 1 568 599 грн, які складають дійсну вартість квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- стягнути із Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 150250 грн, які складають заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 , згідно з рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2020р. по справі №351/967/20;
- стягнути із Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати у сумі 62579,19 грн та 3% річних у сумі 13 535 грн, нарахованих на суму заборгованості;
- стягнути із Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.
Рішенням Снятинського районного суду від 10 лютого 2026 року у задоволенні позову адвоката Зленка В. А. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Заболотівської селищної ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення заборгованості – відмовлено.
Повний текст рішення суду складено 27 лютого 20026 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Зленко В. А. подав апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим.
Вказує, що рішенням Снятинського районного суду від 01 липня 2020 року по справі №351/967/20 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою та стягнуто з останньої заборгованість в сумі 150 250 грн.
08.07.2020, в період набрання вказаним рішенням законної сили, боржник ОСОБА_4 , діючи умисно та недобросовісно, уклала договір дарування квартири зі своєю дочкою ОСОБА_2 , з метою уникнення виконання відповідного грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду. ОСОБА_2 також діяла недобросовісно та сприяла ОСОБА_4 ухилитися від виконання грошового зобов`язання перед позивачкою.
Рішенням Снятинського районного суду від 28.03.2023 по справі №351/360/21 позов ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсним договір дарування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 08.07.2020 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . 
Під час розгляду судом справи №351/360/20, спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На час відкриття спадщини у ОСОБА_4 залишилось невиконане грошове зобов`язання перед позивачкою у сумі 150 250 грн, на підставі рішення Снятинського районного суду від 01 липня 2020 року у справі № 351/967/20. Також до складу спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , повинна входити квартира АДРЕСА_1 .
Однак, відповідачка ОСОБА_2 продала цю квартиру третій особі ОСОБА_3 до визнання договору дарування недійсним, а тому ОСОБА_2 зобов`язана відшкодувати вартість цієї квартири на час розгляду даної справи у суді на користь Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, як правонаступника ОСОБА_4 , у випадку визнання спадщини відумерлою.
Такі доводи апеляційної скарги ґрунтуються на висновках, висвітлених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року по справі № 461/12525/15-ц. Однак суд першої інстанції безпідставно не врахував вищевказаних висновків Верховного Суду.
Зазначає, що територіальна громада в разі відчуження спадкового майна особою, яка не є спадкоємцем, або незбереження цього майна, на користь добросовісного набувача, має право на отримання лише грошової компенсації.
Вважає, що Заболотівська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області не вчиняє жодних активних дій для виконання покладеного на неї обов`язку та не звертається до суду із заявою про визнання спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , відумерлою.
Представник позивачки вказує, що відповідачка ОСОБА_2 безпідставно отримала кошти за продаж квартири, оскільки договір дарування визнаний недійсним. Тому, у випадку визнання спадщини відумерлою, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана повернути грошові кошти у сумі 1 568 599 грн, які складають середньоринкову вартість квартири, на користь Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. У свою чергу, селищна рада зобов`язана виплатити позивачці суму боргу ОСОБА_4 , а також інфляційні втрати у сумі 62 579,19 грн та три відсотки річних у сумі 13 535 грн, нараховані на суму заборгованості.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Зленко В. А. надіслав на адресу суду заяву, в якій підтримуючи доводи апеляційної скарги, просив здійснювати розгляд справи у відсутності апелянти та її представника.
Інші учасники справи: відповідачі ОСОБА_2 , Заболотівська селищна рада, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 с. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на майно, яке просить представник позивачки визнати відумерлою спадщиною, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2020 зареєстровано за ОСОБА_3 , її право власності не оспорюється, а тому заявлені позивачкою вимоги про визнання такого майна відумерлою спадщиною та стягнення на її користь заборгованості є передчасними та не підлягають задоволенню.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2020 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_4 на її користь борг у сумі 150 250 грн. 
Згідно договору дарування квартири від 08.07.2020, ОСОБА_4 подарувала своїй доньці ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Снятинського районного суду від 28.03.2023, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.11.2023, задоволено позов ОСОБА_1 , визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 08.07.2020 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 – недійсним.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2020.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 .
Згідно довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області наданої 03.07.2024р. за №1147/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не заведена.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
Встановлено, що позивачка з метою стягнення боргу на її користь із спадкодавця-боржника ОСОБА_4 , пред`явила позов у якому просила визнати спадщину яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , а саме квартиру за адресою АДРЕСА_2 та грошові кошти у сумі 150 250 грн (заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 ) відумерлою; передати у власність Заболотівської селищної ради грошові кошти в сумі 1 568 599 грн (ринкову вартість квартири) та стягнути з Заболотівської селищної ради на її користь 150 250 грн заборгованості ОСОБА_4 перед нею, а також інфляційні втрати 62 579,19 грн та три відсотки річних у сумі 13 535 грн.
Відповідно до положень статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.
Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.
Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.
Позивачка ставить питання про визнання квартири за адресою АДРЕСА_2 , яка залишилась після смерті ОСОБА_4 відумерлою спадщиною.
Як встановлено судом, рішенням Снятинського районного суду від 28.03.2023, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.11.2023, задоволено позов ОСОБА_1 , визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 08.07.2020 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 – недійсним.
Із зазначеним позовом позивачка звернулася до суду у лютому 2021 року. Станом на час звернення з даним позовом ОСОБА_2 згідно договору-купівлі-продажу від 18.12.2020 відчужила, отриману в дар від матері ОСОБА_4 , квартиру – ОСОБА_3 , яка ухвалою Снятинського районного суду від 13.09.2022 залучена до участі в справі як співвідповідачка.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_4 померла. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07.11.2023 Заболотівську селищну раду залучено до участі в справі як правонаступника відповідача ОСОБА_4 . 
У зазначеній справі ОСОБА_1 заявила позов про визнання недійсним договору дарування квартири укладеного 08.07.2020 між ОСОБА_4 та її дочкою ОСОБА_2 без застосування наслідків недійсності вказаного правочину, також не пред`являла будь-яких вимог до ОСОБА_3 , яка за договором купівлі-продажу квартири набула право власності на зазначену квартиру і таке право за нею зареєстровано 18.12.2020 та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Отже, нерухоме майно – квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке позивачка просить визнати відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , належить на праві власності ОСОБА_3 , а тому без витребування вказаного нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на вказане майно – підстави для визнання такого нерухомого майна відумерлою спадщиною відсутні.
Вимоги позивачки щодо передачі у власність Заболотівської селищної ради грошових коштів в сумі 1 568 599 грн, а відтак стягнення з Заболотівської селищної ради на користь позивачки суми заборгованості за договором позики носять абстрактний характер, так як не містять конкретної вимоги в який спосіб такі кошти підлягають передачі Заболотівській селищній раді.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при вирішенні позову по суті безпідставно не врахував висновків Верховного Суду, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року по справі № 461/12525/15-ц не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини у з огляду на таке.
Так, у справі № 461/12525/15-ц позивач пред`явив позов у якому просив визнати недійсним оформлене приватним нотаріусом і зареєстроване в реєстрі свідоцтво про право власності на спадщину за законом, згідно з яким ОСОБА_1 (далі - продавець) отримав право власності на квартиру; скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнати спадщину на квартиру відумерлою; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, скасувати відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; витребувати від покупця квартиру на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.
Верховний Суд дійшов висновку, що при відчуженні спадкового майна територіальна громада має право лише на відшкодування вартості спадкового майна за ринковими цінами, а тому позовні вимоги територіальної громади про визнання спадщини відумерлою та передачу її позивачу задоволенню не підлягають.
У справі що переглядається, позивач пред`явив позов про визнання спадщини відумерлою та про передачу коштів територіальній громаді.
Суд першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до висновку, викладено Верховним Судом відмовив у задоволенні позову про визнання спадщини відумерлою, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_3 ..
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що позивач вимог про відшкодування вартості спадкового майна до жодного із відповідачів не пред`являв. 
З огляду на зазначене, підстави для скасування рішення суду з наведених апелянтом підстав відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зленко Віталій Анатолійович, залишити без задоволення, а рішення Снятинського районного суду від 10 лютого 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12 травня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        Є. Є. Мальцева
О. О. Томин