ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2026	Справа № 910/1701/26	
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 2, ідентифікаційний код юридичної особи 39544699) 	
до   про	Приватного підприємства «КАПРЕНЗ» (01000, місто Київ, пр.Бажана Миколи, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40810354)  стягнення заборгованості у розмірі 41 161 грн. 27 коп.	
Представники: без повідомлення представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «КАПРЕНЗ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 41 161 грн. 27 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором на приєднання №Г/2025/3131-01 до Публічної пропозиції на укладення Договору про надання банківських гарантій АТ «КРИСТАЛБАНК» від 21 серпня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2026 року відкрито провадження у справі № 910/1701/26, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.02.2026 року була направлена до електронного кабінету Сторін у порядку, визначеному законом, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ
19.08.2025 року між Акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК» (Гарант) та Приватним підприємством «БК ГАРАНТ», яке змінило найменування на Приватне підприємство «КАПРЕНЗ», (Принципал) було укладено Заяву - Договір на приєднання №Г/2025/3131-01 до Публічної пропозиції на укладення Договору про надання банківських гарантій АТ «КРИСТАЛБАНК». (а.с.22)

Згідно з п. 3.5. Розділу 3 Публічної пропозиції на укладання Договору про надання банківських гарантій в АТ «КРИСТАЛБАНК», затвердженої рішенням Правління (протокол від 17.06.2025 № 38), договір вважається укладеним після отримання Банком від Клієнта письмової, заповненої та підписаної Сторонами, в т.ч. з накладанням КЕП та Кваліфікованої електронної печатки (за наявності), Заяви-договору після проведення всіх заходів належної перевірки Клієнта. Датою укладання цього Договору є дата підписання Клієнтом Заяви-договору. Номером Договору, укладеного з Клієнтом, є номер Заяви-договору.
Пунктом 4.1.4. Розділу 4 Публічної пропозиції Банк-Гарант має право вимагати від Принципала відшкодування всіх витрат (включаючи, але не обмежуючись наступними):
1) сум, фактично сплачених Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією та цим Договором; 
2) комісій та інших винагород за користування Гарантією;
3) збитків, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних 
процентів, штрафних санкцій;
4) судових витрат, витрат виконавчого провадження, понесених Гарантом за Гарантією.
Згідно з п.4.1.5 Публічної пропозиції у разі виконання зобов`язань перед Бенефіціаром, Банк може пред`явити зворотну вимогу до Принципала не лише в межах суми, сплаченої Бенефіціару, а й стягнути будь-які витрати, які Гарант поніс під час виконання своїх зобов`язань за цим Договором. 

Відповідно до п. 6.1 Розділу 6 Публічної пропозиції Гарант надає Принципалу Гарантію на користь Бенефіціара, за умовами якої приймає на себе зобов`язання нести перед Бенефіціаром відповідальність за належне виконання Принципалом зобов`язань, передбачених документом, яким обумовлені Базові відносини, на умовах, що зазначені у Гарантії.

21.08.2025 року Акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК», як Гарантом, видано Банківську гарантію №Г/2025/3131-01, за якою Банк-Гарант проінформований про те, що відповідно до ОГОЛОШЕННЯ про проведення спрощеної закупівлі ДК 021:2015- 03210000-6 - «Зернові культури та картопля» Картопля продовольча пізня (Одеська область), затвердженого Протоколом уповноваженої особи №900 від 01.08.2025 року та повідомлення про намір укласти договір, що оприлюднено на вебпорталі Уповноваженого органу за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2025-08-01-007883-, між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "БК ГАРАНТ", далі за текстом - Принципал, та Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України, далі за текстом - Бенефіціар, буде укладено Договір про закупівлю: ДК 021:2015 - 03210000-6 - «Зернові культури та картопля» Картопля продовольча пізня (Одеська область), далі за текстом - Договір про закупівлю, а відповідно до вимог Оголошення про проведення спрощеної закупівлі, від Принципала вимагається забезпечення виконання Договору про закупівлю в розмірі 1% (один відсоток) від вартості Договору про закупівлю у формі банківської гарантії.
Банк - Гарант взяв на себе безвідкличний та безумовний обов?язок сплатити Бенефіціару за першою письмовою вимогою Бенефіціара грошову суму, пропорційну частині невиконаних Принципалом зобов?язань, але в межах суми гарантії, що становить 39 524,00 гривень (Тридцять дев?ять тисяч п?ятсот двадцять чотири гривні 00 копійок), протягом 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги від Бенефіціара, у разі невиконання або неналежного виконання (як повністю так і частково) Принципалом своїх зобов?язань перед Бенефіціаром за Договором про закупівлю, а саме:
1) при односторонній відмові від Договору про закупівлю з ініціативи Бенефіціара у разі порушення Принципалом строків постачання Товару;
2) при односторонній відмові від Договору про закупівлю з ініціативи Бенефіціара у разі поставки Товару неналежної якості;
3) при односторонній відмові від Договору про закупівлю з ініціативи Бенефіціара у разі повідомлення Принципалом Бенефіціара про неможливість виконання своїх зобов?язань за Договором про закупівлю, незалежно від причин їх виникнення.
Строк дії Гарантії до 31 січня 2026 року. (а.с.23)

Вимогою №03.1/10832-25-вих від 12.12.2025 року Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України просило Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» виплатити суму гарантійного платежу за Банківською гарантією №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року, у зв`язку з неналежним виконанням Принципалом - Приватним підприємством «КАПРЕНЗ» його зобов`язань за Договором про закупівлю №450-25 від 01.09.2025 року у розмірі 39 524 грн. 00 коп. (а.с.44-46)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Банківської гарантії №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» перерахувало на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України грошові кошти у розмірі 39 524 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №353548 від 18.12.2025 року. (а.с.32)

Листом №2470 від 24.12.2025 року Позивач вимагав від Відповідача відшкодувати виплачену суму у розмірі 39 524 грн. 00 коп. за Банківською гарантією №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року, що підтверджується копіями фіскального чеку від 26.12.2025 р., списку згрупованих поштових відправлень. (а.с.33-34)
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не було відшкодовано виплачену Банком гарантію у повному обсязі. Таким чином, Позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства «КАПРЕНЗ» заборгованість у розмірі 41 161 грн. 27 коп. 
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» підлягають задоволенню з наступних підстав.
Внаслідок укладення Банківської гарантії №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2025 року Акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК», як Гарантом, видано Банківську гарантію №Г/2025/3131-01, за якою Банк-Гарант проінформований про те, що відповідно до ОГОЛОШЕННЯ про проведення спрощеної закупівлі ДК 021:2015- 03210000-6 - «Зернові культури та картопля» Картопля продовольча пізня (Одеська область), затвердженого Протоколом уповноваженої особи №900 від 01.08.2025 року та повідомлення про намір укласти договір, що оприлюднено на вебпорталі Уповноваженого органу за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2025-08-01-007883-, між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "БК ГАРАНТ", далі за текстом - Принципал, та Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України, далі за текстом - Бенефіціар, буде укладено Договір про закупівлю: ДК 021:2015 - 03210000-6 - «Зернові культури та картопля» Картопля продовольча пізня (Одеська область), далі за текстом - Договір про закупівлю, а відповідно до вимог Оголошення про проведення спрощеної закупівлі, від Принципала вимагається забезпечення виконання Договору про закупівлю в розмірі 1% (один відсоток) від вартості Договору про закупівлю у формі банківської гарантії.
Банк - Гарант взяв на себе безвідкличний та безумовний обов?язок сплатити Бенефіціару за першою письмовою вимогою Бенефіціара грошову суму, пропорційну частині невиконаних Принципалом зобов?язань, але в межах суми гарантії, що становить 39 524,00 гривень (Тридцять дев?ять тисяч п?ятсот двадцять чотири гривні 00 копійок), протягом 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги від Бенефіціара, у разі невиконання або неналежного виконання (як повністю так і частково) Принципалом своїх зобов?язань перед Бенефіціаром за Договором про закупівлю, а саме:
1) при односторонній відмові від Договору про закупівлю з ініціативи Бенефіціара у разі порушення Принципалом строків постачання Товару;
2) при односторонній відмові від Договору про закупівлю з ініціативи Бенефіціара у разі поставки Товару неналежної якості;
3) при односторонній відмові від Договору про закупівлю з ініціативи Бенефіціара у разі повідомлення Принципалом Бенефіціара про неможливість виконання своїх зобов?язань за Договором про закупівлю, незалежно від причин їх виникнення.
Строк дії Гарантії до 31 січня 2026 року. (а.с.23)

Відповідно до частин 1, 2 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. 

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. 

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (частини 1, 2, 3, 4 статті 563 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфеціаром. 

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта. 

Статтею 564 Цивільного кодексу України унормовано, що після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (ч.1 ст.565 Цивільного кодексу України). 

Виходячи з Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, видачі гарантії передує укладення договору між гарантом та боржником про надання фінансових послуг з видачі гарантії. Вказаний договір виступає зв`язуючим ланцюгом між основним договором принципала і беніфеціара, оскільки у договорі про видачу гарантії вказується, що гарантія видається на прохання принципала у зв`язку з його обов`язком перед беніфеціаром за основним договором, та гарантією, видача якої є основним обов`язком гаранта за цим договором. 

Відповідно до розділу І Положення гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Так, Судом встановлено, що 01.09.2025 року між Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (Покупець) та Приватним підприємством «БК ГАРАНТ», яке змінило найменування на Приватне підприємство «КАПРЕНЗ», (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю картоплі продовольчої пізньої №450-25 від 01.09.2025 року. (а.с.35-41)

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

Вимогою №03.1/10832-25-вих від 12.12.2025 року Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України просило Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» виплатити суму гарантійного платежу за Банківською гарантією №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року, у зв`язку з неналежним виконанням Принципалом - Приватним підприємством «КАПРЕНЗ» його зобов`язань за Договором про закупівлю №450-25 від 01.09.2025 року у розмірі 39 524 грн. 00 коп. (а.с.44-46)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Банківської гарантії №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» перерахувало на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України грошові кошти у розмірі 39 524 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №353548 від 18.12.2025 року. (а.с.32)

Пунктом 4.1.4. Розділу 4 Публічної пропозиції Банк-Гарант має право вимагати від Принципала відшкодування всіх витрат (включаючи, але не обмежуючись наступними):
1) сум, фактично сплачених Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених Гарантією та цим Договором; 
2) комісій та інших винагород за користування Гарантією;
3) збитків, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процентів, штрафних санкцій;
4) судових витрат, витрат виконавчого провадження, понесених Гарантом за Гарантією. 

Згідно з п.4.1.5 Публічної пропозиції у разі виконання зобов`язань перед Бенефіціаром, Банк може пред`явити зворотну вимогу до Принципала не лише в межах суми, сплаченої Бенефіціару, а й стягнути будь-які витрати, які Гарант поніс під час виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Листом №2470 від 24.12.2025 року Позивач вимагав від Відповідача відшкодувати виплачену суму у розмірі 39 524 грн. 00 коп. за Банківською гарантією №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року, що підтверджується копіями фіскального чеку від 26.12.2025 р., списку згрупованих поштових відправлень. (а.с.33-34)

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 

Враховуючи вищенаведені умови Заяву - Договору на приєднання №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року, обов`язок Відповідача по відшкодуванню фактично сплаченої суми Банком - Гарантом на користь Бенефіціара та комісії на загальну суму в розмірі 41 161 грн. 27 коп. на момент розгляду даної справи настав. 

Таким чином, заборгованість Приватного підприємства «КАПРЕНЗ» перед Акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК» за Заявою - Договором на приєднання №Г/2025/3131-01 від 19.08.2025 року становить 41 161 грн. 27 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Акціонерному товариству «КРИСТАЛБАНК» в розмірі 41 161 грн. 27 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив відшкодування виплаченої суми та комісії в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 41 161 грн. 27 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» до Приватного підприємства «КАПРЕНЗ» про стягнення заборгованості у розмірі 41 161 грн. 27 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
УХВАЛИВ
1. Позов Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» - задовольнити у повному обсязі.
2. Стягнути з Приватного підприємства «КАПРЕНЗ» (01000, місто Київ, пр.Бажана Миколи, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40810354) на користь Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 2, ідентифікаційний код юридичної особи 39544699) заборгованість у розмірі 41 161 (сорок одна тисяча сто шістдесят одна) грн. 27 коп. та судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20 квітня 2026 року.

Суддя О.В. Чинчин