Справа № 296/14864/25 
1-кп/296/182/26 

Вирок
Іменем України

01 липня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши в м. Житомирі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025060640001225 від 12.12.2025 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, не працюючий, на утриманні малолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднаразово судимий, а востаннє:
- 08.05.2026 Богунським районним судом міста Житомира за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 296 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2025 року о 17 год. 16 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу закладу «ПАБ 74», що по провул. Вацьківському, 3, в м. Житомирі, де поблизу заднього входу до вказаного закладу помітив бензиновий генератор, що належить ОСОБА_5 . В цей час, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань, в період дії на території України воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав бензиновий генератор у корпусі червоного та чорного кольору торгівельної марки «Omega» модель «OMG-9000E/3 9kVa», вартістю 33 333 грн. 33 коп.
В подальшому, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 . 
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом скороченого розгляду.
Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Всі учасники процесу не заперечували проти допиту лише обвинуваченого та потерпілого, вивчення документів, що стосуються речових доказів по справі та даних, що характеризують особу.
Всім учасникам процесу зрозуміло, що вони за даних обставин будуть позбавлені можливості оскаржувати обставини, що не були досліджені в судовому засіданні в судових інстанціях вищих рівнів та погодились та такий порядок дослідження доказів.
Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії : за ч.4 ст.185 КК України, як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає повне визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені. 
Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому.
Суд також враховує, що після вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом цього судового розгляду, ОСОБА_4 вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2026 року засуджено за ч.4 ст.185, ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Оскільки кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджується цим вироком, було вчинено до постановлення вироку Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2026 року, остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до

постановлення попереднього вироку, суд призначає покарання за правилами, передбаченими частинами першою - третьою цієї статті.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України, після чого призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, із покаранням, визначеним вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2026 року.
Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд, керуючись положеннями ст. 100 КПК України, вважає за необхідне речові докази у кримінальному провадженні, а саме оптичні DVD-R диски із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «АТБ», будівлі «ТЦК та СП», «Арт Мотто», стоматології «Dental Gold Clinic», «Паб 74» та БМ ЖМР, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд виходить із такого.
У кримінальному провадженні для визначення вартості викраденого майна було проведено судову товарознавчу експертизу, вартість якої відповідно до висновку експерта від 17.12.2025 № СЕ-19/106-25/22961-ТВ становить 1782 грн 80 коп.
Також було проведено комплексну судову портретну та фототехнічну експертизу від 23.12.2025 р. № КСЕ-19/106-25/22966-ФП, витрати на проведення якої становлять 3565 грн. 60 коп.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, зазначені процесуальні витрати підлягають стягненню з нього на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368–371, 373, 374, 376, 392–395 КПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, з покаранням, призначеним вироком Богунського районного суду м. Житомира від 08 травня 2026 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років трьох місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 72 ч.5 КК України, зарахувати засудженому та частково відбуте покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 08.05.2026 року за ст.ст. 185 ч.4, 296 ч.3 КК України з 27 квітня 2026 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи, у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок та витрати на проведення комплексної судової портретної та фототехнічної експертизи від 23.12.2025 р. № КСЕ-19/106-25/22966-ФП, що становить 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Питання щодо речових доказів, суд, керуючись положеннями ст. 100 КПК України, вважає за необхідне речові докази у кримінальному провадженні, а саме оптичні DVD-R диски із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «АТБ», будівлі «ТЦК та СП», «Арт Мотто», стоматології «Dental Gold Clinic», «Паб 74» та БМ ЖМР, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. 
Головуючий суддя                 ОСОБА_1