Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/3632/25
Провадження №: 2/332/221/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , інтереси якої представляють адвокати Ковтун В.І. та Біленко О.В., звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Запорізької міської ради, у якому просила визнати факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 на день смерті останнього, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що у 2000 році познайомилася із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після деякого часу спілкування та зустрічей, у 2000 році позивачка із ОСОБА_2 з`їхалися і почали проживати разом у будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . З 24.09.2009 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою проживання позивачки, а саме: АДРЕСА_1 . Під час проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки вони вели спільне господарство і побут, мали спільний сімейний бюджет, разом їздили в супермаркети, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашнього побуту, придбавали рухоме майно; крім того, всі свята проводили у колі рідних та друзів. Позивач зазначає, що із ОСОБА_2 мали взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю. У 2005 році покійний ОСОБА_2 від акціонерного банку "Металург" отримав кредит на споживчі цілі - придбання транспортних засобів у сумі 38 295,00 грн на строк 60 місяців, до 01.11.2010. У кредитному договорі зазначена адреса місця реєстрації і проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто місце проживання позивачки. Отже, оскільки ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 2000 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини) спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом та мали спільний бюджет, мали взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, позивач вважає, що має право відносити себе до четвертої черги спадкоємців за законом після його смерті. Проте, для прийняття спадщини за законом в установлений законодавством строк і подальшого належного оформлення (прийняття) спадщини, що залишися після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав як спадкоємиці після ОСОБА_2 . 
Ухвалою судді від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, встановлений строк для подання учасниками заяв по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Бєлоусової В.О. копію спадкової справи. 
Відповідач Запорізька міська рада надала суду заперечення на позов, зазначивши, що на момент відкриття провадження та отримання відповідачем позовної заяви з додатками в матеріалах була відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а строк для прийняття спадщини після ОСОБА_2 не сплив, що свідчить про передчасне звернення ОСОБА_1 до суду. 
На поштову адресу суду 23 лютого 2026 року надійшла копія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . 
Ухвалою суду від 10.03.2026 у цивільній справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 
У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Біленко О.В. просили задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. 
Представник відповідача Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив суд прийняти рішення з урахуванням доводів та аргументів, викладених відповідачем у відзиві на позов. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що є сусідкою позивачки ОСОБА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок зазначила, що знає родину позивача дуже давно. За показаннями свідка, разом з позивачем з початку 2000 років проживав ОСОБА_2 . Відносини у родині склалися дружні, вони вели спільний побут, їздили разом за покупками, здійснювали благоустрій домоволодіння, будівництво паркану та гаражу. Організацією поховання ОСОБА_2 займалась позивач. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що є сусідкою позивачки ОСОБА_1 з початку 2000-го року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто свідок з позивачкою мають спільний паркан. Свідок зазначила, що добре знає родину позивача. Разом з позивачем ОСОБА_2 проживав з початку 2000 років. Відносини у родині склалися дружні, вони вели спільний побут, їздили разом за покупками, здійснювали благоустрій домоволодіння, будували паркан, гараж, альтанку. Організацією поховання ОСОБА_2 займалась позивач. 
У судовому засіданні 02.06.2026 вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на 12 червня 2026 року. 
У судове засідання 12.06.2026 учасники справи не з`явилися, надали суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких підстав. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.
Відповідно до п. 23 вищевказаної постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.
Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Як вбачається з копії паспорту позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , остання зареєстрована з 04 жовтня 1994 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7). 
Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 останній був зареєстрований за тією ж самою адресою: АДРЕСА_1 з 24 вересня 2009 року (а.с. 5). 
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стан у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.06.2025, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15). 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить легковий автомобіль зеленого кольору, марки HYUNDAI, модель Tucson, реєстраційний державний номер: НОМЕР_4 , рік випуску: 2006, тип: універсал-В, об`єм двигуна: 1975. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_2 (а.с. 11). 
Зі спадкової справи № 21/2025, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О. після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 , встановлено, що крім позивачки ОСОБА_1 інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися. Згідно з даними Спадкового реєстру інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня, заповіти від імені померлого не посвідчувались, спадкові договори не укладались (а.с. 74-83).
Відповідно до відомостей Департаменту адміністративних послуг від 05.08.2025, що міститься у матеріалах спадкової справи, ОСОБА_2 був зареєстрований у період з 24.09.2009 по 02.06.2025 та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 80, зворотна сторона). 
Постановою від 10.12.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням заявницею документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим ОСОБА_2 (а.с. 63).
Необхідною умовою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 є доведеність факту постійного проживання заявниці та спадкодавця у одному житловому приміщенні на час відкриття спадщини. При цьому тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем встановлена статтею 1264 ЦК України.
Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Під час розгляду справи судом були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які, кожен окремо, пояснили, що ОСОБА_1 з 2000 років мешкала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . За показаннями вказаних свідків позивачка та ОСОБА_2 вели спільне господарство, здійснювали спільні покупки, зі спільного бюджету сплачували комунальні послуги, ремонтували будинок, у якому проживали. Після смерті ОСОБА_2 організацією його поховання займалася ОСОБА_1 . 
Крім того, на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 надала суду копії кредитного договору №609100000224 від 01.11.2005, додаткової угоди № 1 до договору застави № 9091000002201 від 01.11.2005, відповідно до яких у 2005 році ОСОБА_2 від акціонерного банку "Металург" отримав кредит на споживчі цілі - придбання транспортних засобів у сумі 38 29,00 грн на строк 60 місяців, до 01.11.2010 (а.с. 19-20). У зазначеному кредитному договорі зазначена адреса місця реєстрації і проживання позичальника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , тобто місце реєстрації та проживання позивачки.
01.11.2005 року між акціонерним банком "Металург" та позивачкою ОСОБА_1 був укладений договір поруки №9091000002202 від 01.11.2005. Згідно з вказаним договором ОСОБА_1 як поручитель у разі невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 01.11.2005 № 609100000224, укладеним між позичальником та Банком, зобов`язується в порядку, передбаченому Договором поруки, погасити борг ОСОБА_2 в сумі виданого кредиту 38 295,00 грн, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за Кредитним договором, виходячи з умов Кредитного договору, за весь період користування Позичальником кредитом (а.с. 18). 
Актом про фактичне проживання особи за місцем реєстрації, складеного 10.07.2025 та підписаного сусідами позивачки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав разом із позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року по 31.05.2025 (а.с. 12).
У декларації пацієнта ОСОБА_2 № 0001-1К26-74А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, яка була укладена 21.02.2022, у якості довіреної особи пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом зазначена ОСОБА_1 . У вказаній декларації зазначена адреса фактично місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Також на титульній сторінці виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3.555 ОСОБА_2 у якості адреси місця проживання останнього зазначено: АДРЕСА_1 (а.с. 14). 
З наданої копії договору-замовлення на організацію прощання та кремації від 02.06.2025 № 6, копії довідки на одержання та підпоховання праху №11173 КП "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій" від 05.06.2025 судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 організувала його поховання та понесла матеріальні витрати (а.с. 16, 17). 
Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. 
Суд зазначає, що у паспорті позивачки відсутні відмітки про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 (а.с. 7).
Відповідно до інформації, наданої на виконання ухвали суду Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі від 14.02.2026, у Державному реєстрів актів цивільного стану громадян наявні запис про шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_7 (після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 ) від 22.07.1995 та запис про розірвання шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_9 від 03.02.1998 (а.с. 73). 
З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час спільного проживання (з 2000 року по 31.05.2025) не перебували у зареєстрованих шлюбах з іншими особами. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме, в період з 01.01.2004 і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, є доведеним належними і допустимими доказами. 
Встановлення вказаного факту має для позивачки ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав як спадкоємиці четвертої черги за законом після померлого ОСОБА_2 . Також позивачка не має іншої можливості документально підтвердити вказаний факт. У зв`язку з цим позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77-81, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме, у період з 01 січня 2004 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;
відповідач: Запорізька міська рада, місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 206, код ЄДРПОУ: 04053915.

Суддя       У. В. Блажко