Номер провадження: 22-ц/813/136/26 
Справа № 523/13823/16-ц
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2023 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору, за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання кредитного договору неукладеним, за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договору поруки та іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі за текстом - Банк») звернулось з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 20.08.2007 року №00655/RO в загальному розмірі 23 364,23 доларів США, з яких: 21 483,20 доларів США поточна заборгованість по тілу кредиту; 1 926,03 доларів США відсотки за користування кредитом; а також 535 819,56 грн., з яких: 248 567,75 грн. заборгованість за комісією; 65 275,53 грн. заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 52 794,89 грн. заборгованість за несплату процентів за користування кредитом; 162 204,36 грн. заборгованість за пенею за несплату комісії за користування кредитом; 6 977,03 грн. заборгованість за несплату штрафу, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 належним чином не виконав прийняті на себе зобов`язання по зазначеному вище кредитному договору, надані за кредитом грошові кошти не повернув, проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не були виконані вимоги за договором поруки від 17.08.2012 року, що вказує на їхню солідарну відповідальність перед Банком по зобов`язанням ОСОБА_4 . Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. 
Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, в яких просить визнати неукладеним кредитний договір від 20.08.2007 року №00655/RO, посилаючись на те, що він не укладав та не підписував вказаний кредитний договір з додатками до нього, ніколи не сплачував кошти за таким договором, не отримував вимоги по поверненню кредитних коштів. ОСОБА_4 зазначає, що дійсно він мав намір отримати споживчий кредит в Банку та готував необхідний пакет документів, просив родичів укласти договір поруки і іпотеки, але йому відмовили у надані кредиту. Про наявність кредитних відносин між ним та Банком він дізнався після відкриття провадження у справі в суді за позовом Банку про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору. 
В свою чергу, ОСОБА_2 також пред`явив зустрічні позовні вимоги до Банку, в яких просить визнати недійсним договір іпотеки від 22.08.2007 року та договір поруки № 03070rО від 20.08.2007 року посилаючись на те, що дійсно у серпні 2007 року його брат ОСОБА_4 намагався взяти кредит для чого збирав необхідні документи та просив його бути поручителем. Згодом, за телефонним дзвінком представника Банку він з`явився до Банку та уклав договір поруки від 20.08.2007 року В той же день він підписав договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом за умовами якого він передав Банку житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розгляду справи в суді за позовом Банку до ОСОБА_4 йому стало відомо, що його брат не укладав кредитного договору та не отримував грошових коштів. Таким чином, ОСОБА_2 зазначає, що оскільки ОСОБА_4 не укладав кредитного договору від 20.08.2007 року, а такий було укладено іншою особою, то укладений ним договір поруки та договір іпотеки є недійсними.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2023 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору залишено без задоволення у повному обсязі. 
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4  до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання кредитного договору неукладеним залишено без задоволення у повному обсязі. 
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2  до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договору поруки та іпотеки – задоволено. 
Визнано недійсним договір іпотеки від 22 серпня 2007р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В., реєстраційний номер 6284. 
Визнано недійсним договір поруки № 03070rО від 20 серпня 2007р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 .
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 1680,00грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ «МТБ Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2023 року в частині залишення без задоволення вимог ПАТ «МТБ Банк» та в частині задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги ПАТ «МТБ Банк» задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. В іншій частині рішення щодо залишення без задоволення вимог ОСОБА_4 скаржник просив залишити залишити без змін.
Тобто рішення суду переглядається в частині відмови у задоволенні основного позову та задоволення зустрічного позову про визнання недійсними договорів поруки іпотеки від 22 серпня 2007 року, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В., реєстраційний номер 6284 та договору поруки № 03070rО від 20 серпня 2007 року, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 ..
В інший частині, зокрема, про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 (правонаступники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання кредитного договору неукладеним рішення не оскаржено і в апеляційному порядку не переглядається.
Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, на 26.05.2026 року на 16:00 год. представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», ОСОБА_1 , як самостійний учасник, а також як правонаступник ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , як правонаступник ОСОБА_4 , не з`явилися, про причини не явки не повідомили, заяв та клопотань про відкладення судового засідання та/або про взяття участі в режимі відеоконференцзв`язку не надходило.
Присутній в судовому засіданні 26.05.2026 року о 16:00 год. представник ОСОБА_2 адвокат Гузь Г.В. не заперечував проти розгляду справи без присутності інших учасників, які будучи повідомленими не з`явились в судове засідання. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, усвідомленість учасників справи, які не з`явились до суду, обізнаність про розгляд справи, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.
Відмовляючи у позові Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору, задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», визнаючи недійними договір іпотеки від 22 серпня 2007 року, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В., реєстраційний номер 6284 та договір поруки № 03070rО від 20 серпня 2007 року, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що: 
- ОСОБА_5 не підписував кредитний договір, додатки до кредитного договору, додаткові угоди до кредитного договору. Отже, доведеність такого факту та його не спростування з боку Банку у поєднанні з нормами права, які регулюють виниклий між сторонами спір, вказують на те, що під час укладання кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року недодержано письмової форми встановленої законом для даного виду договору (кредитний). Відтак, укладений між Банком та ОСОБА_8 кредитний договір № 00655/RO від 20 серпня 2007 року є нікчемним; 
- зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що Банком поставлено перед судом вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, який є нікчемним, тобто таким, що не породжує жодних юридичних наслідків для його сторін, то у задоволенні позовних вимог Банку слід відмовити у повному обсязі;
- встановлення в судовому порядку недійсності кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року внаслідок його нікчемності, в поєднанні з частиною першою, другою статті 548 ЦК України, дає підстави вважати, що укладений між Банком та ОСОБА_6 договір поруки від 20 серпня 2007 року та договір іпотеки від 22 серпня 2007 року є недійсними;
- суд не приймає до уваги посилання представника Банку на те, що ОСОБА_5 тривалий час дотримувався виконання умов кредитного договору та сплачував усі нараховані за ним суми, так як така обставина з їхнього боку не була доведена, з цього приводу не було надано оригінали відповідних платіжних доручень під час проведення судової почеркознавчої експертизи, що в силу статті 109 ЦПК України є наслідком недоведеності такого факту
Колегія суддів з такими висновками районного суду погодитись у повній мірі не може.
Судом встановлено наступні обставини, що:
20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 00655/RO, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику – ОСОБА_9 грошові кошти у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 47 190,61 доларів США, у тому числі на споживчі потреби у розмірі 43 000,00 доларів США, а також у сумі 4 190,61 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3., 2.2.7 кредитного договору, зі сплатою 11% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості та зі сплатою: комісії за обслуговування кредиту 0,3% від суми наданого кредиту без урахування страхових платежів; комісії за видачу кредиту у сумі 954,50 гривень, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 17 серпня 2012р. (п.1.1. договору), з визначенням Графіку погашення кредиту у відповідність до Додатку №1, Додатку №2, Додатку №3.
28 жовтня 2009 року між Банком та ОСОБА_8 було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року за умовами якої пункти кредитного договору: 1.1, 1.1.2, 1.1.4, 2.1.4, 2.1.5, 2.2.13, 2.2.14, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.14, 2.3.15, 2.3.16, 3.1.1, 3.9, 4.2.1, 5.2.1, 5.3.1, 6.1 були викладені у новій редакції, а також були внесені зміни до Додатку №1, Додатку №2, Додатку №3, Додатку №4 до кредитного договору «розрахунок сукупної вартості кредиту».
Також, 17 серпня 2012 року між Банком та ОСОБА_8 було укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року та серед іншого сторони договору виклали п. 1.3 кредитного договору у новій редакції про забезпечення виконання позичальником зобов`язання за даним договором кредиту іпотекою, у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці, площею 0,150га., а також договорами поруки. Між сторонами договору 17 серпня 2012 року було викладено Додаток №1 до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007р. у новій редакції. 
Договором поруки № 03949rО від 17 серпня 2012 року ОСОБА_1 , як поручитель, прийняла на себе зобов`язання відповідати перед Банком за неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань ОСОБА_8 по кредитному договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року із всіма додатковими угодами до нього, в повному обсязі. Зазначеними договорами була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.
Договором поруки № 03070rО від 20 серпня 2007 року ОСОБА_10 , як поручитель, прийняв на себе зобов`язання відповідати перед Банком за неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань ОСОБА_8 по кредитному договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, в повному обсязі. Зазначеними договорами була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.
Крім того, 28 жовтня 2009 року та 17 серпня 2012 року між Банком та ОСОБА_6 були укладені Додаткова угода №1 та Додаткова угода №2, відповідно, до договору поруки № 03070rО від 20 серпня 2007 року. 
В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором кредиту № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, між Банком та ОСОБА_6 , 22 серпня 2007 року укладено Іпотечний договір, запис в реєстрі № 6284, відповідно до п.п.2, 7.1 якого, ОСОБА_2 передав в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання за договором кредиту, нерухоме майно: житловий будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,150 га., кадастровий номер 5121855100:02:001:0046, розташованої за адресою вказаного вище житлового будинку. 
Вважаючи, що з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не виконуються належним чином умови кредитного договору, договорів поруки, реалізуючи право на захист своїх порушених прав в судовому порядку, Банк звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, здійснивши розрахунок заборгованості, розмір якої складає: 21 483,20 доларів США - поточна заборгованість по тілу кредиту; 1926,03 дол. США - відсотки за користування кредитом; 248 567,75 грн. - заборгованість за комісією; 65 275,53 грн. - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 52 794,89 грн. - заборгованість за несплату процентів за користування кредитом; 162 204,36 грн. - заборгованість за пеню за несплату комісії за користування кредитом; 6 977,03 грн. - заборгованість за несплату штрафу. 
Відповідно до висновку експерта ОНДІСЕ №18-6360 від 30 березня 2020 року, експерт прийшов до такого: 
1. Підписи від імені ОСОБА_2 у наданих на експертизу документах:
- кредитному договорі № 00655./RO від 20 серпня 2007 року, складеному між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», в особі Керуючого філією ВАТ «МТБ» у м. Одесі ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , розміщені на першому, другому, третьому, четвертому аркушах в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» та на п`ятому аркуші у розділі «ПОЗИЧАЛЬНИК ... ОСОБА_2 », а також в графі «Я, ОСОБА_4 , позичальник за Кредитним договором № 00655/RO від 20.08.2007 року цим підписом підтверджую отримання 20.08.2007 року особисто одного екземпляра оригіналу Кредитного договору №00655/R0 від 20.08.2007 року ОСОБА_4 »;
- додатку № 1 (Розрахунок сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, та інших фінансових зобов`язань позичальника) до кредитного договору; № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщений на третьому аркуші в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК: ОСОБА_2 »;
- додатку №1 від 20 серпня 2007 року (Графік погашення кредиту) кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщені першому аркуші в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК», а також на другому аркуші у розділі «ПОЗИЧАЛЬНИК ... ОСОБА_2 »;
- додатку №2 від 20 серпня 2007 року (Графік погашення кредиту) кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщені першому і другому аркушах в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК», а також на третьому аркуші у розділі «ПОЗИЧАЛЬНИК ... ОСОБА_2 »;
- додатку №3 від 20 серпня 2007 року (Графік погашення кредиту) кредитного договору № 00655/RО від 20 серпня 2007 року, розміщені на першому, другому, третьому аркушах в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК», а також на четвертому аркуші у розділі «ПОЗИЧАЛЬНИК ... ОСОБА_2 »;
- додатковій угоді №1 від 28 жовтня 2009 року до кредитного договору №00655/RО від 20 серпня 2007 року, складеній між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», в особі Заступника керуючого філією ВАТ «МТБ» у м. Одесі ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , розміщені на першому, другому, третьому та четвертому аркушах в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК», а також на п`ятому аркуші у розділі «ПОЗИЧАЛЬНИК ... ОСОБА_2 »;
- додатку №1 (Графік погашення кредиту) до додаткової угоди №1 від 28 жовтня 2009 року до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщений на другому аркуші в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК»;
- додатку №2 (Графік погашення кредиту) до додаткової угоди №1 від 28 жовтня 2009 року до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщений на третьому аркуші в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК»;
- додатку №3 (Графік погашення кредиту) до додаткової угоди №1 від 28 жовтня 2009 року до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщений на четвертому аркуші в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК»;
- додатковій угоді №2 від 17 серпня 2012 року до кредитного договору №00655/RО від 20 серпня 2007 року, складеній між ПАТ «МАРФІН БАНК», в особі Керуючого Центрального відділення ПАТ «МАРФІН БАНК» у м. Одесі пана ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , розміщені на першому, другому, третьому та четвертому аркушах в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК: ОСОБА_2 », а також на п`ятому аркуші у розділі «ПОЗИЧАЛЬНИК ... ОСОБА_2 » та в графі Я, ОСОБА_4 , Позичальник за Кредитним договором № 00655/RO від «20» серпня 2007 року, цим підписом підтверджую отримання особисто одного екземпляра оригіналу цієї Додаткової угоди №5 при її підписанні «17» серпня 2012 року (підпис)»;
- додатку №1 (Графік погашення кредиту) від 17 серпня 2012 року до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщені на першому, другому та третьому аркушах в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК В.І. Лобач»;
- додатку №2 (Розрахунок сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, та інших фінансових зобов`язань позичальника) до кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року, розміщений на другому аркуші документу в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК»,
виконані не самим ОСОБА_4 , а іншою особою (особами).
Досліджені підписи від імені ОСОБА_2 виконані з наслідуванням підпису (підписам) ОСОБА_2 .
2. Враховуючи те, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі №523/13823/16 виконано не в повному обсязі, а саме, не надані оригінали досліджуваних документів: заяви про видачу готівки від 23.08.2007 року, меморіального ордеру від 23.08.2007 року, квитанцій про сплату коштів за користування кредитом, згідно зі ст. 72 ЦПК України та пп. 2.1, 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 № 53/5 від 08.10.1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями), експертом повідомлено про неможливість вирішення питань Ухвали: «Чи виконані підписи від імені ОСОБА_4 ... в заяві про видачу готівки від 23.08.2007 року.; у меморіальному ордері від 23.08.2007 року; у квитанціях про сплату коштів за користуванню кредитом, ОСОБА_4 або іншою особою. 
Колегія суддів виходить з наступного.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно частин першої та другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина друга статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2021 року у справі № 441/1325/16-ц (провадження № 61-20329св19) зроблено висновок, що «правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність».
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). 
За приписами частини п`ятої статті 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідно до судової почеркознавчої експертизи ОНДІСЕ №18-6360 від 30 березня 2020 року ОСОБА_5 не підписував кредитний договір № 00655./RO від 20 серпня 2007 року, складеному між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», в особі Керуючого філією ВАТ «МТБ» у м. Одесі ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , а також додатки до кредитного договору та додаткові угоди до цього договору. 
Висновок експерта покладений судом у власний висновок про те, що під час укладання кредитного договору № 00655/RO від 20.08.2007 року недодержано письмової форми встановленої законом для даного виду договору (кредитний), а тому суд вважав, що даний кредитний договір № 00655/RO від 20.08.2007 року є нікчемним. 
В свою чергу в апеляційній скарзі на рішення суду скаржник заявив клопотання про призначення повторної судової експертизи посилаючись на порушення допущені при складенні висновку ОНДІСЕ №18-6360 від 30 березня 2020 року, які полягали в тому, що судом не витребувалися вільні зразки почерку і підпису ОСОБА_4 в оригіналах різних документів, які не відносяться до даної справи, за 2005-2012 роки. Крім того, до висновку експерта не надані іллюстраційні матеріали, а саме фотозображення досліджуваних документів, що не відповідає принципам наглядності, об`єктивності та неупередженості. Також на сторінці 10 Висновку експертом зазначено, що роздільним вивченням зразків підпису ОСОБА_4 встановлено, що у експериментальних зразках його підписів, які відібрані 14.02.2018 року, виявлені ознаки порушення координації рухів першої групи, а саме: кутастість та звивистість дугових та овальних елементів, характер і локалізація яких свідчать про вплив на виконавця природного збиваючого фактору, яким у даному випадку може бути стан здоров`я ОСОБА_4 , на момент виконання цих підписів. Вказані діагностичні ознаки свідчать про вплив на процес письма при виконанні досліджуваних почеркових об`єктів природних збиваючих факторів, тому категоричний висновок експерта є необґрунтованим та викликає сумнів у його правильності.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2024 року призначено повторну судово почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання:
1. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4 в кредитному договорі від 20.08.2007 року № 00655/RO та додатках до нього №№1, 2, 3; у додаткових угодах до кредитного договору від 28.10.2009 року № 1 з додатками № № 1, 2, 3 від 17.08.2012 року з додатками № 1, 2; в заяві на видачу готівки від 23.08.2007 року; у меморіальному ордері від 23.08.2007 року; у квитанціях про сплату коштів за користування кредитом, ОСОБА_8 або іншою особою?
Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від дачі висновку.
Попереджено сторони про наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені ст.109 ЦПК України. 
Витрати за проведення експертизи покладено на ПАТ «МТБ БАНК».
21.03.2017 року до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання експертів Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України № СЕ-19/116-24/3447-ПЧ про надання оригіналів кредитного договору від 20.08.2007 року № 00655/RO та додатків до нього №№1, 2, 3; додаткових угод до кредитного договору від 28.10.2009 року № 1 з додатками № № 1, 2, 3 від 17.08.2012 року з додатками № 1, 2; заяви на видачу готівки від 23.08.2007 року; меморіального ордеру від 23.08.2007 року; квитанцій про сплату коштів за користування кредитом.
Також експерти клопотали про надання зразків підписів, за якими проводилась первинна експертиза та надано квитанцію про оплату висновку експерта на суму 4 543,70 грн.
03.04.2024 року Одеським апеляційним судом клопотання експертів для відома було направлено до ПАТ «МТБ Банк», про що повідомлено експертну установу. 
15.04.2024 року до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання від ПАТ «МТБ Банк» про надання додаткового часу для подання оригіналів документів, які запитані експертом у клопотанні № СЕ-19/116-24/3447-ПЧ від 11.03.2024 року, а також додано докази про оплату висновку експерта у розмірі 4 543,70 грн.
25.04.2024 року ПАТ «МТБ Банк» до Одеського апеляційного суду надано оригінали кредитного договору від 20.08.2007 року № 00655/RO та додатків до нього №№1, 2, 3; додаткових угод до кредитного договору від 28.10.2009 року № 1 з додатками № № 1, 2, 3 від 17.08.2012 року з додатками № 1, 2; заяви на видачу готівки від 23.08.2007 року; меморіального ордеру від 23.08.2007 року; квитанцій про сплату коштів за користування кредитом, анкету-заяву індивідуального позичальника, договору добровільного страхування від нещасних випадків № 25/20-0363 від 28.10.2009 року; договору добровільного страхування від нещасних випадків 304/ОД-001/07 від 23.08.2007 року; договору добровільного страхування від нещасних випадків 303/ОД-006-007/07 від 23.08.2007 року; договору добровільного страхування від нещасних випадків № 25/20-0630 від 27.09.2012 року.
27.06.2024 року до Одеського апеляційного суду надійшов висновок Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-24/3447-ПЧ від 25.06.2024 року, згідно з яким відповісти на питання щодо виконання підписів від імені ОСОБА_4 в кредитному договорі від 20.08.2007 року № 00655/RO та додатках до нього №№1, 2, 3; у додаткових угодах до кредитного договору від 28.10.2009 року № 1 з додатками № № 1, 2, 3 від 17.08.2012 року з додатками № 1, 2; в заяві на видачу готівки від 23.08.2007 року; у меморіальному ордері від 23.08.2007 року ОСОБА_8 або іншою особою – не уявляється за можливе у зв`язку із встановленням збіжних та розбіжних ознак, а також відсутністю зіставних за часом вільних зразків підписів ОСОБА_2 за 2007, 2009 та 2012 роки.
Колегія суддів надаючи оцінку висновку судової почеркознавчої експертизи ОНДІСЕ №18-6360 від 30 березня 2020 року та висновку повторної судової почеркознавчої експертизи Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-24/3447-ПЧ від 25.06.2024 року вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом МЮУ 08.10.1998 № 53/5.
Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).
Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.
Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів (п.1.1.).
Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.
Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи (п.1.3.).
Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту,який досліджується,за часом виконання,за видом матеріалів письма (папір,олівець,кулькова ручка тощо),за формою документа (накладні,відомості тощо),за його змістом та цільовим призначенням. Якщо текст (підпис), що досліджується, виконано друкованими літерами або спеціальним шрифтом, слід по змозі надати вільні зразки аналогічного характеру (п.1.5).
Відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об`єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираютьсяв умовах,що максимальнонаближаються дотих,у якихвиконувався рукописнийтекст,що досліджується,тобто втій самійпозі (лежачи,стоячи тощо),таким самимприладдям письмата напапері тогосамого виду(зарозміром,лінуванням,характером поверхнітощо),що йдокумент,який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити.
У разі коли тексти, що досліджуються, і особливо підписи виконувались на бланках (касові ордери ,квитанції, поштові перекази, платіжні відомості тощо), експериментальні зразки слід відбирати на таких самих бланках або на папері,що розграфлений відповідно до бланка.
Якщо розташування підпису, що досліджується, не визначається характером документа, експериментальні зразки відбираються на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу.
Після нанесення 10 - 15 експериментальних підписів аркуші паперу треба міняти (п.1.6.).
Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.
Достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації.
Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця (п.1.13.).
В той час вбачається, що серед вільних зразків, які використовувались у якості порівняльного матеріалу, був лише один документ - копія паспорту, що не відповідає вимогам науково-методичних рекомендацій, оскільки вільні зразки повинні надаватися в оригіналах, наближеними до часу досліджуваних документів та вони повинні міститися не менше ніж на 15 документах.
Крім того, експериментальні зразки підписів повинні були відбиратися на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу та у різному положенні - сидячи, стоячи, з нахилом, тощо, однак при відбиранні підписів у ОСОБА_4 (а.с.162-166, том 1) цих правил не було дотримано.
Крім того, у висновку експерта від 30.03.2020 року № 18-6360 зазначено, що «роздільним вивченням зразків підпису ОСОБА_4 встановлено, що у експериментальних зразках його підписів, які відібрані 14.02.2018 року, виявлені ознаки порушення координації рухів першої групи, а саме: кутастість та звивистість дугових та овальних елементів, характер і локалізація яких свідчать про вплив на виконавця природного збиваючого фактору, яким у даному випадку може бути стан здоров`я ОСОБА_4 , на момент виконання цих підписів». Вказані ознаки свідчать про вплив на процес письма природних збиваючих факторів, у зв`язку з чим категоричний висновок експерта не може вважатись обґрунтованим.
Також слід зазначити, що:
- судом не витребувалися вільні зразки почерку і підпису ОСОБА_4 в оригіналах різних документів, які не відносяться до даної справи, за 2005-2012 роки;
- до висновку експерта не надані іллюстраційні матеріали, а саме фотозображення досліджуваних документів, що не відповідає принципам наглядності, об`єктивності та неупередженості. 
Тому висновок судової почеркознавчої експертизи ОНДІСЕ №18-6360 від 30 березня 2020 року, без дослідження вільних зразків ОСОБА_4 у достатній кількості документів, не пов`язаних з цією справою за 2007, 2009 та 2012 роки від імені якого були укладені кредитний договір від 20.08.2007 року № 00655/RO з додатками та додаткові угоди та на забезпечення виконання зобов`язань якого були укладені договори поруки з додатковими угодами з дружиною ОСОБА_4 – ОСОБА_7 та з братом ОСОБА_13 ОСОБА_2 , а також іпотечний договір згідно з яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_2 йому квартиру, не може вважатись належним і допустимим доказом через неповноту висновку експерта та проведення з порушенням вимог п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз і експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз. 
При таких обставинах, колегія суддів приймає до уваги висновок повторної судової почеркознавчої експертизи Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-24/3447-ПЧ від 25.06.2024 року, згідно з яким відповісти на питання щодо виконання підписів від імені ОСОБА_4 в кредитному договорі від 20.08.2007 року № 00655/RO та додатках до нього № № 1, 2, 3; у додаткових угодах до кредитного договору від 28.10.2009 року № 1 з додатками № № 1, 2, 3 від 17.08.2012 року з додатками № 1, 2; в заяві на видачу готівки від 23.08.2007 року; у меморіальному ордері від 23.08.2007 року ОСОБА_8 або іншою особою – не уявляється за можливе у зв`язку із встановленням збіжних та розбіжних ознак, а також відсутністю зіставних за часом вільних зразків підписів ОСОБА_2 за 2007, 2009 та 2012 роки.
Колегія суддів при цьому враховує, що, як кредитний договір з позичальником ОСОБА_4 , так і договори поруки з його дружиною ОСОБА_7 та братом ОСОБА_6 , іпотечний договір з ОСОБА_6 , які протягом тривалого часу неодноразово супроводжувались укладенням додаткових угод.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи протягом майже 9 років з дати видачі кредиту за кредитним договором від 20.08.2007 року № 00655/RO здійснювались платежі на його повернення та виплати кредитору процентів за користування кредитними коштами.
Враховуючи наведене, висновок районного суду про те, що кредитний договір від 20.08.2007 року № 00655/RO є нікчемним (через не підписання його позичальником і недотриманням у зв`язку з цим письмової форми договору), тобто таким, що не породжує жодних юридичних наслідків для його сторін, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заявлених вимог про стягнення заборгованості за даним договором є неспроможним.
Також неспроможним є висновок райсуду і про недійсність договору іпотеки від 22 серпня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Котик Н.В., реєстраційний номер 6284 та договору поруки № 03070rО від 20 серпня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2 з посиланням на встановлену в судовому порядку недійсність кредитного договору № 00655/RO від 20 серпня 2007 року внаслідок його нікчемності, в поєднанні з частиною першою, другою статті 548 ЦК України. 
Тому рішення суду в частині відмови у основному позові Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про стягнення заборгованості по кредитному договору та задоволенні зустрічного позову  ОСОБА_2  про визнання недійсними договору поруки та іпотеки не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Ухвалюючи власне судове рішення, колегія суддів звертає увагу, що після надходження до Одеського апеляційного суду висновку повторної судової почеркознавчої експертизи Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/116-24/3447-ПЧ від 25.06.2024 року, ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.07.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 10.12.2024 року.
10.12.2024 року до Одеського апеляційного суду представником ОСОБА_14 надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1  (т. 3 а. с. 181).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.12.2024 року витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) засвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ). 
27.01.2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із доданням засвідченої копії актового запису про смерть ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) (т.3 а. с. 200).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.02.2025 року витребувано у Березівської державної нотаріальної контори Одеської області (місцезнаходження: 67300, Березівський район, .м. Березівка, вул. Г.Плієва 9) інформацію про те, чи звертався хтось до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) чи заведена спадкова справа після смерті останнього, якщо так, то надати належним чином засвідчену копію спадкової справи;
Витребувано у Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (ЄДРПОУ: 38226516, місце знаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д) інформацію про те, хто із спадкоємців був зареєстрований на момент смерті із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Згідно з відповіддю Пересипської нотаріальної контори у м. Одеса на виконання якої переслало ухвалу Одеського апеляційного суду від 28.02.2025 року для виконання, вбачається, що спадкову справу заведено Березівською державною нотаріальною конторою за поданою претензією кредитора ПАТ «МТБ Банк» до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_4 на суму 23 364,23 доларів США. Претензія подана кредитором 24.02.2025 року до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса та передано останньою за належністю до Пересипської державної нотаріальної контори у м. Одеса 04.04.2025 року. Будь-яких заяв про прийняття або про відмову у прийнятті спадщини від спадкоємців ОСОБА_4 в матеріалах спадкової справи не міститься (т.4 а. с. 8-56).
Згідно з листом Департаменту надання адміністративних послуг від 04.03.2025 року станом на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 значились зареєстрованими наступні особи:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.3 а. с. 217-218).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.10.2025 року залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в якості правонаступників після смерті відповідача –боржника ОСОБА_4 (т. 4 а. с. 78).
23.10.2025 року Одеським апеляційним судом на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 направлені копії позовної та зустрічної позовної заяв, рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга на рішення суду та копія ухвали Одеського апеляційного суду від 21.10.2025 року про залучення правонаступників.
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18.07.2016 року отримали від кредитора вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 60 днів з часу отримання вимоги (т. 1 а. с. 67,68).
ОСОБА_2 дану вимогу кредитора про дострокове повернення кредиту отримав 19.07.2016 року (т.1 а . с. 67, 69, 70).
До суду з позовом кредитор звернувся 28.09.2016 року, тобто після спливу 60-ти денного строку встановленого на виконання вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту та до спливу 6-ти місячного строку встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з позовом.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором від 20.08.2007 року № 00655/RO станом на 23.09.2016 року в загальному розмірі 23 364,23 доларів США, з яких: 21 483,20 доларів США поточна заборгованість по тілу кредиту; 1 926,03 доларів США відсотки за користування кредитом; а також 535 819,56 грн., з яких: 248 567,75 грн. заборгованість за комісією; 65 275,53 грн. заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 52 794,89 грн. заборгованість за несплату процентів за користування кредитом; 162 204,36 грн. заборгованість за пенею за несплату комісії за користування кредитом; 6 977,03 грн. заборгованість за несплату штрафу, відповідачами у встановленому порядку (експертним шляхом) не спростований, власного контррозрахунку не надано, доказів про не врахування кредитором платежів, які були здійснені на погашення кредиту, сплату процентів та інших передбачених кредитних договором платежів не представлено.
Колегія суддів при цьому звертає увагу, що період нарахування процентів, пені та штрафу не перевищує 60 днів з часу отримання кредитором вимоги кредитора про повернення кредиту достроково в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Враховуючи наведене, на користь відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 20.08.2007 року № 00655/RO станом на 23.09.2016 року в загальному розмірі 23 364,23 доларів США, з яких: 21 483,20 доларів США поточна заборгованість по тілу кредиту; 1 926,03 доларів США відсотки за користування кредитом; а також 535 819,56 грн., з яких: 248 567,75 грн. заборгованість за комісією; 65 275,53 грн. заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 52 794,89 грн. заборгованість за несплату процентів за користування кредитом; 162 204,36 грн. заборгованість за пенею за несплату комісії за користування кредитом; 6 977,03 грн. заборгованість за несплату штрафу.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що боржник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Про смерть боржника кредитор дізнався не раніше 10.12.2024 року, коли до суду з відповідною інформацією та доданням копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 до Одеського апеляційного суду письмово звернувся представник ОСОБА_2 адвокат Гузь Г.В. (т.4 а. с. 179-181), що вбачається з письмової заяви представника ПАТ «МТБ Банк» (т.4 а. с. 182).
З письмовою вимогою до спадкоємців померлого боржника кредитор звернувся до нотаріуса 24.02.2025 року, тобто в межах 6-ти місячного строку з часу, коли кредитор дізнався або мав дізнатись про смерть боржника.
Тобто вимоги ст. 1281 ЦК України кредитором дотримані.
Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
Тобто, у разі смерті боржника, кредитор, повинен отримати від поручителів та/або іпотекодавців згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а інакше - порука та/або іпотека визнаються припиненими. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 року у справі № 570/3891/14).
08.04.2026 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли письмові заяви в оригіналі про відмову у виконанні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов`язків за договорами поруки та іпотеки за іншого боржника після смерті ОСОБА_4 (т.4 а. с. 206-207).
Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги, що іпотека, яка є різновидом застави, була встановлена не боржником ОСОБА_8 , а його братом ОСОБА_6 , який таким чином є майновим поручителем боржника, який відмовився виконувати обов`язки за договором поруки та іпотеки після смерті боржника за основним зобов`язанням і бути поручителем та майновим поручителем його спадкоємців – ОСОБА_7 (дружина померлого ОСОБА_4 ) та ОСОБА_15 (дочка померлого ОСОБА_4 ), порука та іпотека ОСОБА_2 за кредитним договором від 20.08.2007 року № 00655/RO підлягають припиненню.
Припинення поруки ОСОБА_2 унеможливлює стягнення з нього, як з поручителя та солідарного боржника заборгованості за кредитним договором від 20.08.2007 року № 00655/RO.
Разом з тим підстави для визнання договорів іпотеки та поруки недійсним у відповідності до заявлених ОСОБА_6 вимог та наведених обґрунтувань, зокрема через неукладеність його братом ОСОБА_8 кредитного договору від 20.08.2007 року № 00655/RO з ПАТ «Марфін Банк» (на даний час - ПАТ «МТБ Банк») - відсутні через їх недоведеність.
Що стосується стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкоємців померлого боржника ОСОБА_4 , тобто з його правонаступників – ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , то колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до приписів статті 1281 ЦК України (тут і далі - у редакції до внесення змін згідно із Законом від 03 липня 2018 року № 2478-VIII, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явлення свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є строками, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.
Наявність встановлених законом строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців забезпечує юридичну визначеність та стабільність цивільного обороту.
Встановлення темпоральних обмежень як для подання заяви про прийняття чи відмову від спадщини, так і для пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців боржника збалансовує інтереси учасників спадкових відносин та унеможливлює продовження стану невизначеності у цивільних відносинах, які зазнають змін у зв`язку зі смертю одного з їх учасників.
Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника регламентуються приписами статті 1281 ЦК України. Тобто стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених порукою (іпотекою). Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань (пункти 55-62 постанови від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, пункт 69.5 постанови від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц, пункт 39 постанови від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, пункт 99 постанови від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17).
Приписи статті 1281 ЦК України не містять особливих застережень щодо порядку задоволення вимог кредитора у разі, якщо смерть боржника настала після пред`явлення позову до нього під час розгляду судової справи.
Отже, якщо смерть позичальника настала під час розгляду судової справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості, до таких правовідносин застосовується правила про загальний порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, визначені у статті 1281 ЦК України, а спадкоємці, які прийняли спадщину, підлягають залученню до участі у справі як правонаступники відповідного учасника справи на підставі статті 55 ЦПК України.
Водночас потрібно пам`ятати, що підставою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. З огляду на наведене, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника (у тому числі, якщо смерть боржника настала під час розгляду справи у суді) суди для правильного вирішення справи першочергово повинні встановити, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, тобто чи вчинив кредитор потрібні дії у матеріальних відносинах.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, зокрема, претензії кредиторів.
За змістом наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України подана кредитором претензія є однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи. Кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені особи спадкоємців взагалі.
Відповідно до пункту 3.11.17 розділу 3 «Правила вчинення окремих видів нотаріальних дій» Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, консул за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, консул повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.
Отже кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи).
Вибір конкретного способу пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.
Водночас кредитор, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта цієї статті).
Зі спливом строків, визначених статтею 1281 ЦК України, і непред`явленням кредитором вимог до спадкоємців боржника, такий кредитор позбавляється права вимоги, тобто відповідне цивільне право припиняється, а кредитор втрачає можливість вимагати в суді захисту відповідного права.
Основні зобов`язання можуть існувати самостійно без додаткового (акцесорного) зобов`язання, тоді як додаткові (акцесорні) зобов`язання виникають лише за наявності основного зобов`язання та нерозривно пов`язані з ним.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, про смерть боржника ОСОБА_4 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 кредитор дізнався не раніше 10.12.2024 року, коли до суду з відповідною інформацією та доданням копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 до Одеського апеляційного суду письмово звернувся представник ОСОБА_2 адвокат Гузь Г.В., що вбачається з письмової заяви представника ПАТ «МТБ Банк» (т.4 а. с. 179- 182).
З письмовою вимогою до спадкоємців померлого боржника кредитор звернувся до нотаріуса (Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса) 24.02.2025 року, яка передала дану заяву за належністю до Пересипської державної нотаріальної контори, якою відкрито спадкову справу 04.04.2025 року, тобто звернення кредитора спадкодавця до спадкоємців боржника відбулось в межах 6-ти місячного строку з часу, коли кредитор дізнався або мав дізнатись про смерть боржника.
Отже, за наведених обставин кредитор померлого боржника не позбавлений права вимоги до спадкоємців боржника.
Разом з тим частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
За правилами статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Статтею 1 Закон України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Припинення поруки та іпотеки визначені ЦК України та Законом України "Про іпотеку".
Так, у статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.
Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
За правилами статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі:
1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;
2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;
3) реалізації предмета застави;
4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.
Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.
У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.
У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.
Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги.
Схожа за замістом норма міститься у Законі України "Про іпотеку", зокрема стаття 17 регламентує, що іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. - якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом.
При цьому спільну підставу для припинення поруки та застави (іпотеки) законодавець визначив у частині першій статті 523 ЦК України, відповідно до якої порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
Заміна боржника може відбуватися з різних підстав, у тому числі й з незалежних від нього, зокрема у результаті його смерті.
У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора стягує заборгованість в межах вартості майна, одержаного у спадщину (стаття 1282 ЦК України).
За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна.
Слід наголосити, що зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого та/або іпотекодавців відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем).
У разі отримання такої згоди правовідносини поруки/іпотеки за своїм змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
У разі ж недосягнення згоди і неотримання кредитором згоди поручителя та/або іпотекодавця забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем), порука та/або іпотека визнаються припиненими.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №570/3891/14 від 04.07.2023 року
Оскільки згоди відповідати за нових боржників ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) поручитель та майновий поручитель ОСОБА_2 не надавав, як не надала такої згоди і поручитель ОСОБА_1 за нового боржника ОСОБА_3 (в частці, що відповідає її частці спадкування, тобто 1/2 частині).
Враховуючи наведене у вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором з відпвідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід відмовити.
Разом з тим, оскільки іншим спадкоємцем померлого боржника ОСОБА_4 за законом є його дружина ОСОБА_1 , то її згода відповідати за нового боржника, яким в 1/2 частині зобов`язання є вона сама, в такому випадку не потрібна.
Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Таким чином вимоги ПАТ «МТБ Банк» за основним позовом підлягають частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 00655/RO від 20.08.2007 року у загальному розмірі 23 364,23 доларів США та за пенею, штрафом та комісією у загальному розмірі 535 819,56 грн., але в межах вартості 1/2 частини спадкового майна: - земельної ділянки площею 2 га. кадастровий номер 5121881200:905:001:0134; - земельної ділянки площею 0,12 га. за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: 5320255100:30:004:0588, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
Аналогічно з ОСОБА_3 , як правонаступника ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 00655/RO від 20.08.2007 року у загальному розмірі 23 364,23 доларів США та за пенею, штрафом та комісією у загальному розмірі 535 819,56 грн., але в межах вартості 1/2 частини спадкового майна: - земельної ділянки площею 2 га. кадастровий номер 5121881200:905:001:0134; - земельної ділянки площею 0,12 га. за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: 5320255100:30:004:0588, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
В решті вимог, зокрема про стягнення заборгованості за кредитним договором та у вимогах за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання договорів поруки та іпотеки недійсними слід відмовити.
Рішення суду першої інстанції про відмову у зустрічному позові ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», за участю третіх осіб без самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання кредитного договору неукладеним в апеляційному порядку не оскаржено і тому апеляційним судом в цій частині не переглядалось.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2023 року в частині залишення без задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» та в частині задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 00655/RO від 20.08.2007 року у загальному розмірі 23 364,23 доларів США та за пенею, штрафом та комісією у загальному розмірі 535 819,56 грн., але в межах вартості 1/2 частини спадкового майна: 
- земельної ділянки площею 2 га. кадастровий номер 5121881200:905:001:0134;
- земельної ділянки площею 0,12 га. за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: 5320255100:30:004:0588, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
Стягнути з ОСОБА_3 , як правонаступника ОСОБА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 00655/RO від 20.08.2007 року у загальному розмірі 23 364,23 доларів США та за пенею, штрафом та комісією у загальному розмірі 535 819,56 грн., але в межах вартості 1/2 частини спадкового майна:
- земельної ділянки площею 2 га. кадастровий номер 5121881200:905:001:0134; 
- земельної ділянки площею 0,12 га. за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: 5320255100:30:004:0588, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
В решті вимог – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 19.06.2026 року.

Головуючий        О.М. Таварткіладзе

Судді:         Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова