ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
18.05.2026	Справа № 910/9057/25 (754/16710/25)	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; код ЄДРПОУ 37356833)
до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 19 920, 00 грн.

В межах справи № 910/9057/25
За заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про неплатоспроможність

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/9057/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на стадії процедури реструктуризації боргів боржника, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2025.
До Деснянського районного суду у м. Києві надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі стягнення 19 920, 00 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду у м. Києві від 08.10.2025 відкрито провадження у справі № 754/16710/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 19 920,00 грн., постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До Деснянського районного суду у м. Києві надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі.
Ухвалою Деснянського районного суду у м. Києві від 04.11.2025 справу 754/16710/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 19 920,00 грн. передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9057/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.12.2025 матеріали справи № 910/9057/25 (754/16710/25) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.02.2026 прийняти справу №910/9057/25 (754/16710/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 19 920,00 грн. в межах справи №910/9057/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
11.02.2026 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 ГПК України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 між ОСОБА_1 (далі- позичальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - кредитодавець, позивач) укладено Кредитний договір №04.02.2025-100002716 (далі - кредитний договір), шляхом подання заявки до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 04.02.2025 за посиланням: https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii.
Відповідно до заявки до кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 04/02/2025; сума Кредиту: 6000, 00 грн.; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 08.09.2025.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 540,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 540,00 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів.
Згідно із п. 3.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором).
Пунктом 4.1 кредитного договору встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_2.
Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (п.2.1. кредитного договору).
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею.
Відповідно до ч. 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Відповідно до положень ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положенням ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються:
-доходи кредитодавця у вигляді процентів;
-комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;
-інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем, використовуючи послуги Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» з переказів коштів в національній валюті без відкриття рахунків на платіжну картку відповідача перераховані грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн., натомість, останній не повернув кредитодавцю кредит, комісію за видачу кредиту та процентів за користування кредитом.
У разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії(ій) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі
несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії(ій) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору (п. 9.1 кредитного договору).
Згідно п. 7.6 кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом.
Пунктом 17 заявки до кредитного договору передбачено розмір неустойки, а саме, 90,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання
Враховуючи викладене, позивачем також нарахована неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання окремого грошового зобов`язання у розмірі 3 000,00 грн. 
Отже, сума боргу відповідача перед позивачем становить 19 920,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9300,00 грн. - проценти; 540,00 грн. - комісія; 1080,00 грн. - додаткова комісія; 3000,00 грн. - неустойка. 
У відзиві на позову заяву відповідач просить суд закрити провадження у справі, у зв`язку з тим що, на думку останнього, позивач повинен заявити свої вимоги в справі №910/9057/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , а не звертатися до суду з окремим позовом про стягнення заборгованості. 
Частиною 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, господарський суд закриває провадження у справі, якщо:
1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;
2) відсутній предмет спору;
3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;
4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;
6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Отже, з огляду на викладене, суд відхиляє довід відповідача щодо закриття провадження у справі, оскільки чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав щодо закриття провадження у справі. 
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, справи, в яких стороною є боржник підлягають розгляду в межах справи про неплатоспроможність такого боржника. Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 19920,00 грн. розглядається в межах справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Водночас, як слідує з матеріалів справи, відповідач по суті позовних вимог не заперечує, також відсутні будь-які заперечення/пояснення щодо нарахованої суми заборгованості.
Крім того, у справі №910/9057/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , останній при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначає про заборгованість перед первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що виникла на підставі Кредитного договору №04.02.2025-100002716 від 04.02.2025
Таким чином, з огляду на викладене в сукупності, заборгованість відповідача перед позивачем складає 19 920,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9300,00 грн. - проценти; 540,00 грн. - комісія; 1080,00 грн. - додаткова комісія; 3000,00 грн. - неустойка. 
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; код ЄДРПОУ 37356833) 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9300 (дев`ять тисяч триста) грн. 00 коп. - проценти; 540 (п`ятсот сорок) грн. 00 коп. - комісія; 1080 (тисяча вісімдесят) грн. 00 коп. - додаткова комісія; 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. - неустойка та судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Копію рішення направити сторонам та керуючому реструктуризацією. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк