КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/1900/26 
Провадження № 2/552/1928/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретаря судового засідання Гасанової Т.С.
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Деміденкова В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування посилаючись на те, що 19.04.2025 о 16 год. 05 хв. у м. Полтава вул. Кузьми Скрябіна (стара назва - Курчатова), 22, на нерегульованому перехресті вулиць, Кузьми Скрябіна та Чумацький Шлях водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Opel Kadett, днз НОМЕР_1 , який рухався по вулиці Чумацький Шлях з напрямку вул. Великотирнівської у напрямку вул. Кузьми Скрябіна, перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку та здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка рухалася по вул. Чорнухинській. Внаслідок удару транспортний засіб Opel Kadett здійснив зіткнення з транспортним засобом Subaru Forester, днз НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився перед перехрестям. В результаті зіткнення транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у НАСК «Оранта», позивач звернувся до відповідача та йому виплачено страхове відшкодування у розмірі 40 724,45 грн., менше ніж склала фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу , що складає 83 471,61 грн. 
Просив стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 42 744,16 грн. та судові витрати.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги та додаткові пояснення підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив та пояснив, що позивач відмовився від здійснення страхового відшкодування у порядку, визначеному ч.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Технічний огляд автомобіля позивача проводився в його присутності та будь-яких зауважень з його сторони не надходило. Суму страхової виплати (страхового відшкодування) визначено у розмірі 40 727,45 грн. - вартості відновлювального ремонту, розрахованої у порядку положень ч. 5 ст. 27 Закону № 3720-ІХ , яка виплачена позивачу. Позивач безпідставно посилається на положення Закону № 1961-IV, який втратив чинність 31 грудня 2024 року. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частинами першою та другою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Судом установлено, що 19.04.2025 о 16 год. 05 хв. у м. Полтава вул. Кузьми Скрябіна (стара назва - Курчатова), 22, на нерегульованому перехресті вулиць, Кузьми Скрябіна та Чумацький Шлях водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Opel Kadett, днз НОМЕР_1 , який рухався по вулиці Чумацький Шлях з напрямку вул. Великотирнівської у напрямку вул. Кузьми Скрябіна, перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку та здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, днз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка рухалася по вул. Чорнухинській. Внаслідок удару транспортний засіб Opel Kadett здійснив зіткнення з транспортним засобом Subaru Forester, днз НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився перед перехрестям.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, у тому числі і автомобіль , що належить позивачу.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Kadett, днз НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні та полісом № 228538581 від 15.04.2025 року.
Володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-ІХ (далі по тексту - Закон).
Статтею 27 Закону визначено, що  страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із:
1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті;
2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України;
3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати.
Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:
1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту;
2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку.
Страховик (МТСБУ) у встановленому ним порядку визначає перелік осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, та оприлюднює його на своєму веб-сайті.
Страховик (МТСБУ) зобов`язаний надати потерпілій особі інформацію про осіб, включених до переліку, передбаченого цією частиною.
За згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ).
У разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою.
22 квітня 2025 року позивач звернувся на адресу відповідача з повідомленням про ДТП та з заявою про страхове відшкодування.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 31 Закону страховик (МТСБУ) зобов`язаний провести огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення страховика (МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду чи в більший строк за зверненням осіб, зазначених у цій частині, щодо належного їм майна. Зазначені особи звільняються від обов`язку зберігання пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортних засобів, у тому стані, в якому воно перебувало після настання дорожньо-транспортної пригоди, якщо з причин, що не залежать від них, їхніх дій чи бездіяльності, представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, у строк, передбачений цим абзацом.
Огляд представником страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, оформляється актом огляду, що складається у двох примірниках та підписується представником страховика (МТСБУ) та потерпілою особою (її представником), один із яких надається потерпілій особі (її представнику). Акт огляду може оформлюватися у формі електронного документа відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону страховик (МТСБУ) має право для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.
01 травня 2025 року у присутності власника ОСОБА_1 ( позивача по справі) проведено огляд транспортного засобу Subaru Forester, днз НОМЕР_3 , у ході якого встановлений перелік пошкоджень даного транспортного засобу, що підтверджується протоколом (актом) огляду транспортного засобу. Протокол (акт) не містить зауважень позивача та підписаний ним.
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт № ОЦВ-25-16-10761/1 та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 40 727 грн. 45 коп.
Згідно розрахунку страхового відшкодування , страхового акту № ОЦВ-25-16-10761/1 сума страхового відшкодування складає 40 727 грн. 45 коп., яка згідно платіжної інструкції № 35591 від 13 червня 2025 року сплачена на користь позивача.
З даною виплатою позивач ОСОБА_1 не погоджується та просить стягнути з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на свою користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 42 744 грн. 16 коп.
17 червня 2025 року позивач звернувся до відповідача та надав замовлення–наряд № 3609 від 05.05.2025 року, копію чеку попередньої оплати на суму 70 800 грн., копію чеку повної доплати на суму 12 671 грн. 61 коп. 
Суд не приймає замовлення- наряд № 3609 від 05 травня 2025 року ФОП ОСОБА_6 наданий позивачем, оскільки відповідачем виконано свій обов`язок щодо огляду транспортного засобу та відшкодування шкоди відповідно до розрахунку страхового відшкодування.
Замовлення-наряд № 3609 від 05 травня 2025 року та протокол (акт) огляду транспортного засобу від 01 травня 2025 року, що виконаний на замовлення відповідача свідчить, що вони відрізняються вартістю запасних частин, які підлягають заміні та вартістю ремонтних робіт.
Разом з цим, у позовній заяві не наведено обґрунтування необхідності при вирішенні даного спору приймати до уваги саме замовлення-наряд № 3609 від 05 травня 2025 року.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом (ч. 6 ст.81 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Під час судового розгляду позивачем не будо надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що визначена страховиком сума страхового відшкодування не відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Позивач не позбавлений права звернутися до винуватої особою у вчиненні зазначеного ДТП, з вимогою про відшкодування шкоди, а саме різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.
Враховуючи вищевикладене , суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 
За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи норми ст. 141 ЦПК , оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 10,12,76-81,82,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місце знаходження м. Київ, вул. Здолбунівська,7Д, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 00034186.
Повний текст судового рішення виготовлений 30 квітня 2026 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна