Справа № 199/10991/24
(1-кп/199/306/26) 
ВИРОК 
іменем України

14.05.2026 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого- адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
обвинуваченого - ОСОБА_7 , 
потерпілої - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 , 
представника цивільного відповідача - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024041030002333 від 09.07.2024, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, раніше не судимого, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону: НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2024 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин,водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить йому на праві власності, рухаючись в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Анадирська у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Дніпропетровської області з боку вул. Дворічної в напрямку нерегульованого нерівнозначного перехрестя (світлофор не працював із-за відключення світла) з Полтавським шосе, зупинив керований ним автомобіль на границі перехрестя в напрямку вул. Белградської, проїзна частина якої має по одній смуги в кожному напрямку.
У вищевказаний час, тобто 08 липня 2024 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, по Полтавському шосе у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Дніпропетровської області з боку Донецького шосе в напрямку с. Петриківка з порушенням вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» та дорожніх знаків 3.29 Правил дорожнього руху України рухався автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію  НОМЕР_5 належить йому на праві власності.
Надалі під час зближення водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, маючи необмежену оглядовість вправо по ходу руху та об`єктивну можливість виявити автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , не врахував дорожню обстановку, відновив свій рух, виїхав на нерегульоване нерівнозначне перехрестя Полтавського шосе та вул. Анадирська, при цьому не надавши перевагу у русі автомобілю «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що рухався з перевищенням дозволеної швидкістю, не менше ніж 140 км/год., який наближався до даного перехрестя по Полтавському шосе справа, та почав перетинати проїзну частину Полтавського шосе за напрямком руху з боку вул. Анадирська в напрямку вул. Белградської, в результаті чого допустив зіткнення правою боковою частиною автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з передньою частиною автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на смузі руху останнього. Після чого, автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , продовжив некерований рух та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_12 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_7 належить йому на праві власності, який стояв на вул. Белградській. 
Своїми діями водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України. 
Порушення вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої водій ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що призвели до настання смерті останнього.
Смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14 годині 30 хвилин в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня Імені академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради, за адресою: м. Вінниця вул. Пирогова, 109, від сумісної травми тіла з відкритою черепно-мозковою травмою, переломами кісток мозкового та лицьового відділу черепу, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку; закритої травми грудної клітини з забоями обох легень, яка в посттравматичному періоді ускладнилась гнійним менінгоенцефалітом і двобічною полісегментарною гнійною пневмонією та розвитком поліорганної недостатності.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав. Пояснив, що 08.07.2024 приблизно о 20 годині 30 хвилин він, керуючи автомобілем Toyota Prado, р.н. НОМЕР_2 , рухався по вул. Анадирській в напрямку вул. Белградської, для чого йому потрібно було перетнути Полтавське шосе. Окрім нього, в автомобілі знаходилася його дружина, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. На вулиці було щесвітло, без опадів, проїзна частина суха та чиста. Видимість була обмежена закругленням дороги по вул. Полтавське шосе, однак проїзна частина проглядалася добре, перешкод не було. Перехрестя вул. Анадирська та Полтавського шосе регулювалося світлофором, проте на той час він не працював. Наблизившись до цього перехрестя, він зупинився перед світлофором, потім під`їхав до межі перехрестя та на виконання вимог дорожнього знаку пропускаввсі автомобілі, які рухалися по Полтавському шосе, після чого подивився в обидва боки та почав рух зі швидкість приблизно 10-20 км/год. На зустрічній смузі, тобто по вул. Белградська, перед перехрестям з Полтавським шосе стояв нерухомо автомобіль «Volkswagen Transporter». Рухаючись на середині перехрестя, він почув крик дружини, подивився праворуч та побачив автомобіль Volkswagen Passat, який на великій швидкості рухався на них по Полтавському шосе, швидкість 170-200 км/год. Він почав їхати швидше, однак зіткнення уникнути не вдалося. За мить (приблизно 1 с) після того, як він побачив автомобіль Volkswagen Passat останній своєю передньою частиною врізався в праву бокову частину його автомобіля. Зіткнення сталося на смузі руху автомобіля Volkswagen Passat, який перед зіткненням не гальмував та не намагався об`їхати перешкоду. Від удару його автомобіль закрутило та перевертало. Як з`ясувалося в подальшому, в результаті некерованого руху він допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Transporter, який стояв на вул. Белградська та починав рух, коли він виїхав на перехрестя. Після зупинки він вибрався з автомобіля, допоміг вибратися дружині. Також, їм допомагав водій автомобіля Volkswagen Transporter та інші люди. Автомобіль Volkswagen Passat від удару відкинуло на відбійник через 25-30 м. Через деякий час його дружину забрала ШМД, в нього були тільки синці, він залишався під час огляду місця ДТП слідчим. В подальшому за його участю був слідчий експеримент, всі встановлені в ході його проведення заміри, він підтверджує. Вважає, що за такої дорожньої обстановки він не міг уникнути ДТП. Висловлює щирі почуття потерпілій щодо загибелі її сина. 
Незважаючи на показання обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується такими дослідженими в ході судового розгляду доказами в обсязі, визначеному з урахуванням думки учасників судового розгляду. 
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що загиблий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її сином. Про обставини ДТП їй нічого не відомо. 08.07.2024 року їй зателефонували та повідомили, що син потрапив в ДТП та отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до лікарні ім. І.І. Мечнікова, а в подальшому його перевели до лікарні в м.Вінниця. Син був без свідомості та потім помер. 
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 08.07.2024 року, після 17:30 год. (точний час не пам`ятає), він на власному автомобілі Volkswagen Transporter, днз НОМЕР_6 , рухався по вул.Белградська в напрямку Полтавського шосе. На вулиці було світло, без опадів. Видимість обмежена не була. Світлофори не працювали. Наблизившись до Полтавського шосе з другорядної дороги, він зупинився перед перехрестям. В зустрічному напрямку перед Полтавським шосе стояв автомобіль Toyota Prado, який також зупинився перед Полтавським шосе, пропустив один автомобіль, після чого почав рух на перехрестя. В цей час через незачинене вікно свого автомобіля він чув шум «як ракета летіла» та побачив по Полтавському шосе автомобіль Volkswagen Passat, який рухався на великій швидкості, близько 140-160 км/год. Автомобіль Toyota Prado в цей час на середині перехрестя пришвидшився (20-30 км/год.), а автомобіль Volkswagen Passat передньою частиною врізався в праву бокову його сторону, перед зіткненням не гальмував. Їх зіткнення сталося на правій полосі проїзної частини Полтавського шосе за напрямком руху автомобіля Volkswagen Passat, на відстані 4 м від нього. Після зіткнення автомобіль Volkswagen Passatвід удару відкинуло на відбійник по правій стороні на відстані 30-40 м від місця зіткнення. Він в цей час продовжував стояти на перехресті. Від удару автомобіль Toyota Prado, обертаючись в некерованому стані, зіткнувся з його автомобілем та зупинився. Його автомобіль отримав механічні пошкодження, а йому були спричинені тілесні ушкодження, зокрема уламками розбитого лобового скла. Після ДТП він допомагав пасажирці автомобіля Toyota Prado вибратися з салону, інші люди кинулися до автомобіля Volkswagen Passat. За його участю проводився слідчий експеримент, всі встановлені заміри, він підтверджує. Сторона захисту зверталися до нього з пропозицією змінити показання. На своїх показаннях він наполягає, як на досудовому розслідуванні, так і в судовому засіданні, вони є правдивими. 
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що 08.07.2024 вона перебувала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля Toyota Prado під керування її чоловіка ОСОБА_7 . На вулиці вже починало вечоріти, однак було ще світло, видимість та оглядовість були добрими. На перехресті з Полтавським шосе світлофор не працював. Вони зупинилися перед світлофором, після чого чоловік під`їхав до межі перехрестя, зупинився, подивився праворуч та ліворуч та відновив рух. В цей час вона подивилась праворуч та побачила автомобіль, який рухався праворуч від них на великій швидкості (близько 200 км/год.) по Полтавському шосе та за секунду сталося зіткнувся з їх автомобілем. Місце зіткнення було на правій полосі проїзної частини Полтавського шосе за напрямком руху автомобіля Volkswagen Passat, перед зіткненням він не гальмував, об`їхати перешкоду не намагався. Від удару їх автомобіль закрутило та перевертало. Коли автомобіль зупинився на даху, чоловік допоміг їй вибратися, вона отримала тілесні ушкодження. Автомобіль Volkswagen Transporter до зіткнення вона не пам`ятає, оскільки вперед не дивилася. Після зіткнення бачила в нього розбите лобове скло. Автомобіль Volkswagen Passat від удару відкинуло на відбійник, знесло 4 стовпчики. В подальшому за її участю був слідчий експеримент, всі встановлені в ході його проведення заміри, вона підтверджує. 
Свідок сторони захисту ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 08.07.2024 близько 21:00 год. йому зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що потрапив в ДТП. ОСОБА_14 знаходився поруч та приблизно через 25-30 хв. прибув до нього. На місці ДТП він побачив перевернутий на дах автомобіль Вепрецьких, який мав пошкодження правої бокової сторони, ближче до задніх дверей, всі подушки безпеки спрацювали. Інший автомобіль знаходився на відбійнику, мав пошкодження передньої частини, його водій знаходився в кареті ШМД. Ще один автомобіль стояв на перехресті, мав пошкодження даху, лобового скла, капоту. На дорозі були сліди (осип), від яких до автомобіля на відбійнику було близько 40 м, до автомобіля Верпрецьких - 15-20 м, автомобіль Transporter стояв на перехресті. Світлофори не працювали. Коли він прибув на місце ДТП, вже починало сіріти, однак все ще було видно. Він знаходився там 2-3 години, коли проводилися слідчі дії в його присутності, заміри заносилися до протоколу. Також, на місці ДТП він спілкувався з ОСОБА_12 , цікавився щодо відшкодування, яке він прагне від ОСОБА_15 , на що останній повідомив, що хоче автомобіль. 
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2024 року вбачається, що за участю водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_12 було оглянуто місце зіткнення транспортних засобів на перехресті Полтавського шосе та вул. Анадирської в м.Дніпрі. Огляд розпочато о 22:30 год., проводився в темну пору доби (не освітлювалося), без опадів, температура повітря -25°С. Проїзна частина горизонтальна ділянка; дорожнє покриття асфальтоване, сухе; нерівностей та пошкоджень не виявлено; дорожня розмітка - 1.14.1, 1.3; дорожні знаки - 5.38.1, 3.3., 1.32, 3.29, 2.3, 7.3.2, 2.1; об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця, водія не виявлено. Також, були оглянуті транспортні засоби Toyota Land Cruiser Prado 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_6 , та зафіксовані отримані ними механічні пошкодження, перевірені колеса та шини - в межах норми, слідів шин - не виявлено. Після огляду транспортні засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_6 , були повернуті власникам на відповідальне зберігання, автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 - поміщений на тимчасовий майданчик за адресою: м.Дніпро, вул. Передова, 427.На схемі до протоколу огляду місця ДТП зафіксовано місце розташування ТЗ на проїзній частині, подряпини на асфальті, уламки пластику. 
Постановами слідчого від 09.07.2024 року транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, визначено місце їх зберігання. 
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпра від 12.07.2024 року (справа 932/5848/24) накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження і користування на автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 . 
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпра від 17.07.2024 року (справа 932/5848/24) накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження і користування на автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_11 . 
З акту судово-медичного дослідження (обстеження) №2034 від 09.07.2024 року вбачається, що за даними медичної документації при огляді у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ерозії рогівки лівого ока, різаних ран правого передпліччя та внутрішньо-шкіряного крововиливу лівої стопи, що спричинені від дії твердого предмету (предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючи частини салону транспортного засобу, можливо в термін, що відповідає ДТП. За своїм характером виявлені в нього тілесні ушкодження відносяться до легких, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). 
Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану автомобіля №СЕ-19/104-24/29034-ІТ від 14.08.2024 року рульове керування автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_4 , перебуває у стані повної відмови, який виник із-за зміщення керованого переднього лівого колеса разом з елементами рульового керування, підвіски та затиснення елементами кузова, що не дало змогу повернути керовані колеса у крайні положення. Стан повної відмови виник під час зовнішнього навантаження, тобто під час ДТП. Робоча гальмівна система автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_4 , момент експертного огляду перебуває у стані часткової відмови:переднє праве, заднє праве колеса загальмовуються;заднє ліве колесо - не загальмовується;перевірити переднє ліве колесо - не через пошкодження гальмівного трубопровода, яке виникло під час аварійного навантаження, тобто під час ДТП, оскільки воно знаходиться в місці локалізації основних пошкоджень.
Згідно з інформацією КП «Транспортна інфраструктура міста ДМР № 11/11-81 від 23.10.2024 року, світлофорний об`єкт Полтавське шосе - вул. Белградська 08.07.2024 року близько 20:30 год. не працював через аварійні або стабілізаційні відключення електроенергії згідно з графіками відключення НЕК «Укренерго».
Згідно з інформацією КП «Транспортна інфраструктура міста ДМР № 11/11-88 від 08.11.2024 року отримано копію схеми організації дорожнього руху на перехресті Полтавське шосе - вул. Анадирська.
Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/35445-ІТ від 20.09.2024 року встановити експертним шляхом місце зіткнення ТЗ щодо меж проїзної частини дороги й нерухомих орієнтирів (у метрах) не надалося можливим. Однак, слід зазначити, що місце зіткнення знаходилося до розташування подряпин на асфальті, які на схемі зафіксовані під №5 в повздовжньому напрямку за напрямком руху автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Також, можливо стверджувати, що в поперечному напрямку місце зіткнення було правіше, ніж 3.9 м від правого краю проїзної частини за напрямком руху автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактував правою бічною частиною з передньою частиною автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану автомобіля №СЕ-19/104-24/35449-ІТ від 20.09.2024 року робоча гальмівна система автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані. Система рульового керування автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані. 
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 08.09.2024 року за участю свідка ОСОБА_12 останній на перехресті Полтавське шосе - вул. Анадирська відтворив обставини ДТП, що мала місце 08.07.2024 року о 20:30 год. Шляхом замірів було встановлено, що місце зіткнення ТЗ знаходиться на відстані 4,0 м від лівого краю проїзної частини Полтавського шосе за напрямком руху з боку Донецького шосе в напрямку с. Петриківка та на відстані 19,0 м від межі перехрестя з вул. Анадирська. Далі встановлено, що з моменту виїзду з другорядної дороги на Полтавське шосе автомобіль Toyota подолав відстань 21 м. В ході замірів за показаннями ОСОБА_12 була визначена швидкість, з якою автомобіль Toyota подолав вказану відстань, а саме: 4,6 с, 4,4 с, 4,4 с. Також, в ході замірів за показаннями ОСОБА_12 була визначена швидкість руху автомобіля Volkswagen Passat - 140 км/год. Після чого, були проведені розрахунки шляхом посекундного розсування транспортних засобів з метою встановлення видимості, в результаті якого встановлено, що з моменту виїзду автомобіля Toyota з другорядної дороги на головну автомобіль Volkswagen Passat знаходився від місця зіткнення на відстані 178,48 м. Також, встановлено, що в момент виїзду автомобіля Toyota з другорядної дороги на головну він міг виявити автомобіль Volkswagen Passat, який рухався справа наліво від нього.
Відповідно до висновку судової авто технічної експертизи №СЕ-19/104-24/37812-ІТ від 19.09.2024 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150  ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.11 та 10.1 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути події для водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150  ОСОБА_7 визначалася виконанням п.п. 16.11 та 10.1 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху і для цього не було перешкод технічного характеру, які не дозволили б їх виконати. При заданому механізмові події дії водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150 не відповідали вимогам п.п. 16.11 та 10.1 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля Volkswagen Passat  ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля Volkswagen Passat  ОСОБА_11 мав технічну можливості уникнути зіткнення своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. При заданому механізмові події дії водія автомобіля Volkswagen Passat  ОСОБА_11 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. При заданому механізмові події дії водія автомобіля Volkswagen Passat  ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» ПДР України, однак данні невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.
Згідно з протоколом огляду місця події від 22.07.2024 року в приміщенні КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. академіка Ющенка» був оглянутий труп ОСОБА_11 та вилучені копії його медичної документації. 
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 875 від 23.08.2024 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 , окрім слідів медичних маніпуляцій та оперативних втручань, виявлено відкриту черепно-мозкову травму - післяопераційний стан (післяопераційна рана в лівій лобно-тем`яно-скронево-потиличній ділянці, крововилив в м`які покрови голови, наявність трепанаційного отвору в лобно-тім`яно-сроневій ділянці ліворуч, множинні ділянки забою речовини головного мозку, множинні повні лінійні переломи кісток основи черепа), яка утворилася внаслідок динамічної (удар) чи статичної (стиснення) дії сили внаслідок впливу тупого твердого предмету (предметів) або від співударяння з таким (такими).
Виявлена при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 відкрита черепно-мозкова травма згідно з п. 2.1.3.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, що призвело до розвиту загрозливих для життя явищ у вигляді вторинного гнійного менінгоенцефаліту, двобічної полі сегментарної гнійної пневмонії, що ускладнилися ендогенною інтоксикацією, внаслідок якої настала його смерть.
Зважаючи на характер розвитку ранніх трупних змін, а також відсутності пізніх трупних змін, часовий діапазон давності настання смерті ОСОБА_16 , що фіксований в медичній картці стаціонарного хворого КНП «ВОКПЛ ім. академіка Ющенка» №11429 -22.07.2024 о 14:30год.
Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.11.2024 року в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ОСОБА_17 » ДОР була вилучена історія хвороби ОСОБА_16 .
Згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.11.2024 року в КНП «ВОКПЛ ім. академіка Ющенка» була вилучена історія хвороби ОСОБА_16 .
З протоколу слідчого експерименту від 13.11.2024 року вбачається, що свідок ОСОБА_7 за участю адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відтворив механізм ДТП за обставин, аналогічних повідомленим в судовому засіданні. В ході слідчого експерименту ОСОБА_7 встановив автомобіль статист в тому положенні на вул. Анадирській, де він зупинився перед відновленням руху та виїздом на Полтавське шосе (0 м - від правого краю проїзної частини вул. Анадирською, 3,7 м - до краю вул. Полтавське шосе), після чого показав траєкторію свого руху. Замірами встановлено, що місце зіткнення ТЗ знаходиться на відстані 4,7 м від правого краю проїзної частини Полтавського шосе за напрямком руху з боку Донецького шосе в напрямку с. Петриківка та на відстані 28,0 м від межі перехрестя з вул. Белградська. З моменту виїзду з другорядної дороги до моменту зіткнення автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 подолав відстань 15 м. В ході замірів за показаннями ОСОБА_7 була визначена швидкість, з якою автомобіль Toyota подолав вказану відстань, а саме: 8,7 с, 7,5 с, 7,2 с. Також, за показаннями ОСОБА_7 була визначена відстань автомобіля Volkswagen Passat до правого краю проїзної частини Полтавського шосе - 4,2 м та швидкість його руху - 170-200 км/год. 
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 13.11.2024 року за участю свідка ОСОБА_13 остання на місці відтворила обставини ДТП, що мала місце 08.07.2024 року о 20:30 год. Шляхом замірів було встановлено, що автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 стояв перед відновленням руху та виїздом на Полтавське шосе на відстані 0 м від правого краю проїзної частини вул. Анадирською та на відстані 3,7 мдо краю вул. Полтавське шосе). Далі свідок вказала його траєкторію руху. Замірами встановлено, що місце зіткнення ТЗ знаходиться на відстані 4,7 м від правого краю проїзної частини Полтавського шосе за напрямком руху з боку Донецького шосе в напрямку с. Петриківка та на відстані 28,0 м від межі перехрестя з вул. Бєлградська. З моменту виїзду з другорядної дороги до моменту зіткнення автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150 подолав відстань 15 м. В ході замірів за показаннями ОСОБА_13 була визначена швидкість, з якою автомобіль Toyota подолав вказану відстань, а саме: 8,7 с, 7,5 с, 7,2 с. Також, за показаннями ОСОБА_13 була визначена відстань автомобіля Volkswagen Passat до правого краю проїзної частини Полтавського шосе - 4,2 м та швидкість його руху - 170-200 км/год. 
Відповідно до висновку судової авто технічної експертизи №СЕ-19/104-24/6474-ІТ від 20.11.2024 року у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п. 16.11 Правил дорожнього руху. Технічна можливість запобігти зіткненню автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний НОМЕР_8 , з автомобілем Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_4 для водія ОСОБА_7 визначалась виконанням вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п. 16.11 Правил дорожнього руху, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. В діях водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 вбачаються невідповідності технічним вимогам дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п. 16.11 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП. 
Водію автомобілю VolkswagenPassat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 слід було керуватися технічними вимогами пунктів 12.3,12.4,12.9 (б) Правил дорожнього руху та вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50.0 км/год.».Водій автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 , рухаючись з максимально допустимою швидкістю руху за умовами населеного пункту, мав технічну можливість запобігай зіткненню з автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки. В дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, дії водія автомобілюVolkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_18 не відповідали технічним вимогам пунктів 12.3,12.4,12.9 (б) Правил дорожнього руху та вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50.0 км/год.». З технічної точки зору дії водія автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_18 , які не відповідали технічним вимогам пунктів 12.4,12.9 (б) Правил дорожнього руху та вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50.0 км/год.» знаходилися в причинному зв`язку з настанням ДТП. 
При цьому, на питання «у випадку перебування дій водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у причинному зв`язку з настанням ДТП, дії кого з водіїв першочергово перебувають у причинено-наслідковому зв`язку з ДТП?» експертом встановлено, що у дорожньо-транспортні ситуації, що досліджується, необхідною умовою створення небезпеки для руху та наступу події стали дії водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , а дії водія автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 , який мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, були достатніми для виникнення події ДТП.
У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, оскільки водії, автомобілю VolkswagenPassat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, тому з технічної точки зору він не знаходився в умовах аварійної ситуації. Водій автомобілю Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 , створив не аварійну ситуацію, а небезпеку для руху.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 371 від 19.11.2024 року у ОСОБА_16 згідно з наданою судово-медичною документацією встановлена сумісна травма тіла у вигляді:
- відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню з геморагічними вогнищами забиття (внутрішньомозкові гематоми) речовини головного мозку в обох лобних та лівої скроневій областях, субарахноїдального крововиливу правої півкулі головного мозку з переходом на ліву скроневу область, пневмоцефалії, переломів кісток мозкового (скроневої кістки зліва з переходом на крила клиноподібної кістки, верхню стінки лівої очниці, далі лінії переломів проходять вздовж переднього краю піраміди правої скроневої кістки в середній черепні ямці та переходять на луску правої скроневої кістки) та лицьового (стінок гайморової пазухи) черепа, з явищами гемосинусу лобних, гайморової та основної пазухи, розривами барабанних перетинок обабіч, розлитими крововиливом в м`які покривні тканини голови в лівій скронево-тім`яній ділянці з переходом на лобну ділянку справа, субапоневротичною гематомою в лівій лобній ділянці, забійною раною в правій скроневій ділянці та синцями в обох параорбітальних областях з розвитком в посттравматичному періоді гнійного менінгоенцефаліту;
- синця лівої бічної поверхні шиї;закритої травми грудної клітини, забою верхніх часток обох легень, з лівостороннього пристінкового пневмотораксу та розвитком в посттравматичному періоді двобічної полісегментарної гнійної пневмонії;
- забійної рани по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині;
- синця по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині;
-саден обох колінних суглобів.
Виявлені ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тіла, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при удари об такий (такі), якими були виступаючі частини салону транспортного засобу, що діяв (діяли) переважно в область голови та грудної клітини, якими були виступаючі частини салону транспортного засобу, за умов дородньо-трансопртної пригоди. Можливо вказати, що термін їх отримання відповідає даті ДТП, а саме: 08.07.2024 року. Біологічна смерть ОСОБА_11 була констатована 22.07.2024 року о 14.30 годин.
Встановлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження спричинені одне за одним, всі мають ознаки прижиттєвості і є складовими в настанні його смерті та за критерієм небезпеки для життя, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, згідно з п. 2.1.3. «а, б, в, л, о » Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», заверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.
Смерть ОСОБА_11 настала від сумісної травми тіла з відкритою черепно-мозковою травмою, переломами кісток мозкового та лицьового відділу черепу, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку; закритої травми грудної клітини з забоями обох легень, яка в посттравматичному періоді ускладнилась гнійним менінгоенцефалітом і двобічною полісегментарною гнійною пневмонією та розвитком поліорганної недостатності.
08.07.2024 року в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечникова» ДОР» у ОСОБА_11 була взята кров для дослідження на стан алкогольного сп`яніння (флакон №233) - алкоголь не виявлений.
Оцінюючи показання, дані в судовому засіданні потерпілою та свідками, суд вважає їх правдивими, оскільки вони є логічними, послідовними, не суперечать іншим встановленим судом фактичним обставинам справи. Зазначені показання були безпосередньо отримані судом в ході судового розгляду відповідно до вимог ч.ч.3-5 ст. 95 КПК України, не встановлено відомостей про зацікавленість свідків, а тому підстав не приймати їх за основу у суду немає. 
Оцінюючи вищевказані письмові докази, суд вважає їх належними та допустимим, оскільки вони містять відомості щодо фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також отримані та надані стороною обвинувачення в порядку, встановленому КПК України.
При цьому, сторона захисту вважала сумнівними та дефектними висновки судових автотехнічних експертиз №СЕ-19/104-24/37812-ІТ від 19.09.2024 року та №СЕ-19/104-24/6474-ІТ від 20.11.2024 року з огляду на такі обставини. 
Так, експерти при проведенні зазначених експертиз використовували різні вихідні дані щодо швидкості руху автомобіля «VolkswagenPassat» під керуванням водія ОСОБА_11 , які визначалися показаннями свідків під час слідчих експериментів, згідно з якими ОСОБА_12 вказав на швидкість руху автомобіля «VolkswagenPassat» близько 120 км/год., а свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_13 - 170-200 км/год. Вказані суперечності могли вплинути на достовірність проведених експертних досліджень, які не можуть бути покладені в основу вироку суду. Стороною захисту був здійснений аналіз-розрахунок парламентів, які не були враховані судовою авто технічною експертизою, а саме: характер пошкоджень (деформація кузовів) та відсутність гальмування, що дозволяє найбільш точно встановити швидкість руху автомобіля Volkswagen Passat», фізичні параметри події та фізіологічні фактори, з огляду на які водій автомобіля Toyota Prado не мав технічної можливості уникнути зіткнення.
Перевіряючи вказані доводи сторони захисту, суд визнає їх неспроможними.
Так, зі змісту висновку судової авто технічної експертизи №СЕ-19/104-24/37812-ІТ від 19.09.2024 року вбачається, що для проведення експертного дослідження швидкість руху автомобіля VolkswagenPassat, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 була встановлена під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 - 140 км/год. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердив достовірність замірів, які були проведені під час слідчого експерименту за його участю, тому суд не має сумніві в достовірності вказаних вихідних даних.
Зі змісту висновку судової авто технічної експертизи №СЕ-19/104-24/6474-ІТ від 20.11.2024 року вбачається, що експертне дослідження проводилося за двома варіантами: варіант 1 - розвиток ДТП згідно з фактичними даними, отриманими під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ; варіант 2 - розвиток ДТП згідно з фактичними даними, отриманими під час слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , в тому числі щодо швидкості руху автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , яка складала 170-200 км/год. 
Як за першим, так і за другим варіантом, було встановлено, що технічна можливість запобігти зіткненню для водія ОСОБА_7 не залежала від швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_11 та визначалась виконанням вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п. 16.11 Правил дорожнього руху, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. 
Також, експертом було проведено дослідження з використанням вихідних даних щодо швидкості руху автомобілю VolkswagenPassat, як згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 (140 км/год.), так і згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 (170-200 км/год.), які узгоджуються з доводами сторони захисту в обґрунтування сумнівів в недостовірності висновків експертизи. За обома варіантами було встановлено, що з технічної точки зору дії водія автомобіля VolkswagenPassat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 , які не відповідали технічним вимогам пунктів 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху та вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50.0 км/год.» знаходилися в причинному зв`язку з настанням ДТП.
Отже, суд вважає що висновки судових експертиз №СЕ-19/104-24/37812-ІТ від 19.09.2024 року та №СЕ-19/104-24/6474-ІТ від 20.11.2024 року узгоджуються між собою, вихідні дані, які були використані експертами об`єктивно підтверджуються в судовому засіданні, в тому числі і показаннями обвинуваченого, не суперечать жодному іншому доказу дослідженому в судовому засіданні.
Крім того, будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, надано не було, зокрема, стороною захисту клопотань про призначення судових експертиз у кримінальному провадженні не заявлялося. При цьому, судом, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, були створені необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Так, судове засідання 10.12.2025 року було відкладено судом за клопотанням сторони захисту для підготовки клопотань, пов`язаних з судовим розглядом. Після чого, судові засідання, призначені на 23.12.2025 року, 28.01.2026 року, 18.02.2026 року, 11.03.2026 року відкладалися за клопотанням сторони захисту або через неявку учасників судового розгляду. В судовому засіданні 20.03.2026 року судом було розглянуто клопотання сторони захисту про направлення блоку SRS автомобіля Volkswagen Passat до офіційного дилеру виробника для розшифрування, яке було судом вирішено. Інших заяв та клопотань від учасників судового розгляду не надійшло, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст.363 КПК України ухвалив про закінчення з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів. 
Таким чином, суд вважає, що досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази, а саме: показання в судовому засіданні потерпілої, свідків, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протокол огляду трупу, висновок судово-медичної експертизи, протоколи проведення слідчих експериментів, висновки транспортно-трасологічної, інженерно-транспортної та автотехнічних судових експертиз узгоджуються між собою і в своїй сукупності доводять подію кримінального правопорушення та вину ОСОБА_7 в його вчиненні, а також є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є необережним тяжким злочином.
Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху раніше не притягався, одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, займається волонтерською діяльністю в благодійній організації «Дніпро - Незламний», на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
З досудової доповіді на обвинуваченого вбачається, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
При цьому, суд враховує думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, посилаючись на невідворотні наслідки у вигляді смерті її сина.
В той же час, відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 
КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, 
працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
В судовому засіданні встановлена обопільна вина в настанні ДТП водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та водія автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 .
Таким чином, враховуючи характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке є необережним, дії загиблого, які були достатніми для виникнення події ДТП, позитивні відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, досудову доповідь органу пробації, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, тому при призначенні основного покарання у виді позбавлення волі, міру якого слід визначити в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Крім того, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, що буде повною мірою відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.
При цьому, у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 був пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог потерпіла ОСОБА_8 посилається на те, що в результаті ДТП з вини ОСОБА_7 загинув її син, внаслідок чого вона зазнала душевних страждань, що виразилися у тривалому стресі та нервово-психологічних переживаннях, її нормальне життя було суттєво обмежене. Крім того, її син був військовослужбовцем та боронив Україну на фронті. Завдану моральну шкоду потерпіла оцінює в 700 000 грн., які просить стягнути з обвинуваченого. 
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та її представник - адвокат ОСОБА_9 на задоволенні цивільного позову наполягали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Потерпіла повідомила, що жодного відшкодування від обвинуваченого вона не отримувала. 
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 не визнав, посилаючись на відсутність його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. 
Також, цивільним позивачем ОСОБА_12 був пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 та цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих вчиненням кримінального правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог цивільний позивач ОСОБА_12 , посилався на те, що в результаті ДТП належний йому транспортний засіб «VolkswagenTransporter», реєстраційний номер НОМЕР_6 , отримав механічні пошкодження, чим йому було завдано матеріальних збитків.  ОСОБА_12 самостійно звернувся до судового експерта, який провів відповідне автотоварознавче дослідження № 9994 від 01 жовтня 2024 року та визначив розмір завданого матеріального збитку, який складає 301 079,89 грн. Крім того, він оплатив вартість проведеного дослідження в сумі 8000 грн. Таким чином, розмір завданої йому матеріальної шкоди складає 309 079,89 грн. При цьому, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 216077109, за яким страхові суми на одного потерпілого визначені в таких розмірах: 160 000 грн.- за шкоду, заподіяну майну; 320 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, розмір франшизи - 0. Тобто, з урахуванням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» на користь цивільного позивача ОСОБА_12 з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 160 000 грн., а з обвинуваченого ОСОБА_7 - 149079,89 грн. (309 079,89 - 160 000).
Крім того, протиправними діями ОСОБА_7 цивільному позивачу ОСОБА_12 була завдана моральна шкода, оскільки він був безпосереднім очевидцем подій ДТП, відчув величезний страх за своє життя і фактично попрощався з ним, коли автомобіль Toyota Prado фактично налетів на його транспортний засіб. В подальшому це призвело до стресу та постійної тривоги. Незважаючи на свій стан, ОСОБА_12 почав надавати активну допомогу водію та пасажиру автомобілю Toyota Prado та водієві автомобілю Volkswagen Passat. Крім того, в результаті ДТП ОСОБА_12 були завдані тілесні ушкодження, а саме: «ерозія рогівки лівого ока, різані рани правого передпліччя та внутрішньо-шкіряний крововилив лівої стопи». Враховуючи його вік, а також те, що він має інвалідність внаслідок війни та продовжує нести військову службу, спричинені тілесні ушкодження призвели до значних змін в його звичному способі життя та мали триваючий характер. Крім того, станом на дату пред`явлення позову ОСОБА_12 позбавлений можливості користуватись належним йому транспортним засобом, що завдає негативних змін в його житті, змушує для вирішення особистих побутових питань користуватись сторонніми послугами, що викликає додаткові фінансові витрати та сильні душевні хвилювання, які пов`язані із залежністю від обставин, на які він не має впливу. Той факт, що обвинувачений не вибачився та не усунув добровільно завдану ним шкоду, завдає йому моральних переживань та зневіри. Завдану моральну шкоду цивільний позивач оцінює в 300 000 грн., які просить стягнути з обвинуваченого. 
В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_12 на задоволенні цивільного позову наполягав. Повідомив, що жодного відшкодування від обвинуваченого він не отримував. 
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_12 не визнав, посилаючись на відсутність його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. 
Цивільним відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» поданий відзив, який підтримала в судовому засіданні представник ОСОБА_10 . В обґрунтування заперечень на позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» посилається на те, що ОСОБА_12 не подавав страховику документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які є необхідними для прийняття рішення та здійснення виплати страхового відшкодування. Отже, страховиком не порушувалися права цивільного позивача ОСОБА_12 , а його позовні вимоги є передчасними. Крім того, на момент звернення до суду з позовною заявою вина водія забезпеченого транспортного засобу не встановлена, що також вказує на передчасність позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 слід відмовити.
Вирішуючи цивільні позови суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
За загальним правилом ст.ст. 1166, 1167 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. 
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.
Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.
Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 18.10.2019 року по справі № 328/2750/18.
В судовому засіданні встановлена обопільна вина в настанні ДТП водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та водія автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_11 .
При вирішенні ступеню вини кожного з учасників ДТП, суд враховує, що ДТП відбулася внаслідок порушень ПДР в першу чергу водієм ОСОБА_7 , у зв`язку з чим визначає ступінь вини його вини -70%, а ступінь вини водія ОСОБА_11 - 30%.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 на відповідній правовій підставі (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), керував технічно справним автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП не була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 216077109, за яким страхові суми на одного потерпілого визначені в таких розмірах: 160 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну; 320 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, розмір франшизи - 0.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» № 1961-IV страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Відповідно доп. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного
Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) для задоволення в межах кримінального провадженняцивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.
Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи необережну форму вини обвинуваченого, обопільну вину у вчинені ДТП, як його, так і ОСОБА_11 , дії якого також перебували в причинному зв`язку з настанням ДТП та наслідками, які призвели до його смерті, беручи до уваги, що загиблий був людиною молодого віку (23 роки), проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_9 Національної гвардії України, втрата сина для потерпілої ОСОБА_11 є невідновлювальною та постійною, яка завдає їй глибоких моральних страждань та викликає необхідність вживати додаткових зусиль щодо організації свого життя та побуту, у зв`язку з чим суд оцінює спричинену їй ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. 
При цьому, відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку становила 8000 грн., що визначено Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік». Таким чином, загальний розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню страховиком, складає 96 000 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
В постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
В підготовчому судовому засіданні представнику потерпілої були роз`яснені вимоги ст. 53 ЦПК України щодо залучення до участі у справі осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду. Оскільки від потерпілої чи її представника не надходило клопотань про залучення в якості цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», вказана особа за ініціативою суду була залучена до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ухвала від 13.03.2025 року). 
За таких обставин, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди суд вирішує лише щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» не була залучена потерпілою до участі у справі в якості співвідповідача за цим позовом. 
Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_11 підлягає стягненню моральна шкода, завдана вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 404 000 грн. (400 000 грн. - 96 000 грн.) 
На підтвердження позовних вимог цивільний позивач ОСОБА_12 посилалася на наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:
-висновок експерта № 9994 від 01.10.2024 року за результатами проведення експертного авто товарознавчого дослідження, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_6 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 301 079,89 грн., що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу до ДТП. Зі змісту висновку експерта вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу складає 234 853,45 грн., ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані - 66 226,44 грн.;
-квитанція до прибуткового касового ордеру № 9994, якою підтверджується оплата ОСОБА_12 витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 8000 грн.; 
-посвідчення УБД (серії НОМЕР_10 ), видане ОСОБА_12 29.05.2015;
-посвідчення інваліда війни ІІІ групи (серія НОМЕР_11 ), видане ОСОБА_12 23.04.2018 року;
-довідка військової частини НОМЕР_12 від 10.01.2025 року, згідно з якою ОСОБА_12 перебуває на військовій службі за контрактом.
Також, суд враховує акт судово-медичного дослідження (обстеження) №2034 від 09.07.2024 року щодо виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, отриманих в результаті ДТП, які відносяться до легких, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортнимзасобому момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі ст. 30 Закону № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Як вбачається з висновку експерта № 9994 від 01.10.2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_6 (234 853,45 грн.) не перевищує його вартість до ДТП (301 079,89 грн.)
Таким чином, на користь цивільного позивача ОСОБА_12 підлягають відшкодуванню матеріальні збитки, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 234 853,45 грн., а також витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 8 000 грн., а всього 242 853,45 грн., що у визначеній судом частині ступеню вини обвинуваченого ОСОБА_7 -70% складає 169 997,42 грн. (242 853,45 х 70%).
Враховуючи ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, та нульовий розмір франшизи, на користь ОСОБА_12 з цивільного позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 160 000 грн., з обвинуваченого ОСОБА_7 - 9 997,42 грн. 
Також, суд вважає доведеними доводи цивільного позивача ОСОБА_12 про завдання йому моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та душевних стражданнях внаслідок пошкодження його майна. 
Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи необережну форму вини обвинуваченого, обопільну вину у вчинені ДТП, як його, так і загиблого ОСОБА_11 , суд вважає, що обґрунтованим розміром відшкодування моральної шкоди буде 70 000 грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, скасувавши арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючисьст.ст.371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 404 000 (чотириста чотири тисячі) грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 - задовольнити частково. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (код ЄДРПОУ 20474912, адреса: м.Київ, вул. Іллінська, 8) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_14 ) матеріальну шкоду в розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_14 ) матеріальну шкоду в розмірі 9 997,42 грн., моральну шкоду в розмірі 70 000 грн., а всього - 79 997 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 42 копійки. 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_7 ; автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_6 , - повернути власнику ОСОБА_12 ; автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_4 , - повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Скасувати арешт автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпра від 12.07.2024 року (справа 932/5848/24), а також арешт автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпра від 17.07.2024 року (справа 932/5848/24).
Стягнути з ОСОБА_7 на корить держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз:
-№ СЕ-19/104-24/29034-ІТ від 18.08.2024 в розмірі 7572,80 грн.;
-№ СЕ-19/104-24/35445-ІТ від 20.09.2024 в розмірі 4542,72 грн.;
-№ СЕ-19/104-24/35449-ІТ від 20.09.2024 в розмірі 4543,68 грн.;
-№ СЕ-19/104-24/37812-ІТ від 19.09.2024 в розмірі 4543,68 грн.;
-№ СЕ-19/113-24/6474-ІТ від 20.11.2024 в розмірі 2387,70 грн. 

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження. 

Суддя ОСОБА_1