КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2026 року справа №320/52277/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у письмовому провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МХП ФУДСЕРВІС» (адреса 01609, місто Київ, вул. Гаврилишина Богдана, будинок 7 ЄДРПОУ 43432623) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ЄДРПОУ 44116011) та до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ-53, Львівська пл., 8 ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішення,
встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МХП ФУДСЕРВІС» звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, у якому просить суд:
- Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13283584/43432623 від 18.09.2025 року;
- Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 609 від 04.10.2024 року до податкової накладної № 150 від 30.04.2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.
Правова позиція сторін.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МХП ФУДСЕРВІС» є юридичною особою, зареєстрованою та такою, що здійснює господарську діяльність у сфері виробництва та реалізації харчової продукції, є платником податку на додану вартість та належним чином виконує свої податкові обов`язки. 04.10.2024 Позивачем було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування №609 до податкової накладної №150 від 30.04.2024. Згідно з квитанцією №9320791542 від 28.10.2024 документ було прийнято контролюючим органом, однак його реєстрацію зупинено з підстав відповідності Позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому у квитанції не наведено жодних обставин, які б свідчили про ризиковість господарської операції, що стала підставою для складання розрахунку коригування, а фактично єдиною підставою для зупинення його реєстрації визначено перебування Позивача у переліку ризикових платників податків. На виконання вимог контролюючого органу Позивач подав повідомлення з поясненнями та значний обсяг первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції, зокрема розрахунок коригування, податкову накладну, документи щодо повернення товару, договірні документи, платіжні інструкції, документи щодо придбання товару від постачальників, пояснення щодо обставин повернення продукції та рецептуру відповідного товару. Незважаючи на надання вказаних документів, Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення №13283584/43432623 від 18.09.2025 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024. Підставою відмови зазначено надання платником податків документів, складених із порушенням законодавства. Разом з тим оскаржуване рішення не містить конкретизації, які саме документи складені з порушенням законодавства, які саме недоліки в них виявлені та яким нормам законодавства вони не відповідають. Натомість у графі «Додаткова інформація» зазначено лише, що Позивачем не спростовано критерії ризиковості, визначені рішенням про відповідність критеріям ризиковості від 06.03.2025. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження та подав скаргу до ДПС України, додавши той самий пакет документів, який підтверджує фактичне здійснення господарської операції та правомірність складення розрахунку коригування. Однак рішенням ДПС України №37922/43432623/2 від 26.09.2025 скаргу залишено без задоволення, а рішення регіональної комісії без змін. При цьому підставою відмови вже визначено ненадання платником податків первинних документів щодо постачання, придбання, зберігання, транспортування товарів та інших документів, необхідних для підтвердження господарської операції. Позивач вважає такі висновки безпідставними та суперечливими, оскільки зазначені документи фактично були надані контролюючому органу як під час розгляду питання комісією регіонального рівня, так і під час адміністративного оскарження. Відповідачами не наведено жодних мотивів, які б свідчили про недостатність поданих документів, їх неналежність або недостовірність, а також не зазначено, яких саме документів, на думку контролюючого органу, бракує для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування. Таким чином, оскаржувані рішення прийняті без належного дослідження поданих Позивачем документів, без наведення конкретних та зрозумілих мотивів відмови, що свідчить про їх необґрунтованість та протиправність. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МХП ФУДСЕРВІС» просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
08.12.2025 року уповноважений представник Головного управління Державної податкової служби у м. Києві скористався правом на подання письмового відзиву на позовну заяву.
Відповідач зазначає, що рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024 до податкової накладної №150 від 30.04.2024 прийнято Комісією ГУ ДПС у м. Києві відповідно до вимог Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 та наказу Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019. За результатами автоматизованого моніторингу поданий позивачем розрахунок коригування був зупинений, оскільки платник податку відповідав пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку із зупиненням реєстрації платнику було запропоновано надати пояснення та копії документів, необхідних для прийняття рішення щодо реєстрації розрахунку коригування. Під час розгляду поданих позивачем пояснень та документів Комісією ГУ ДПС у м. Києві встановлено, що наданих документів недостатньо для підтвердження реальності господарської операції, яка стала підставою для складання розрахунку коригування №609 від 04.10.2024. Відповідач зазначає, що між ТОВ «МХП Фудсервіс» та ПрАТ «МХП» укладено договір №40167-Г від 08.12.2023, на виконання якого здійснювалися операції з постачання товару. Розрахунок коригування складений у зв`язку з поверненням товару «Відбивна свиняча "Миланезе" в паніровці н/ф кулін зам» на підставі документа про повернення постачальнику №ЖМ_2962186 від 04.10.2024 та має код причини коригування « 102» – зміна кількості. Разом з тим, за результатами аналізу наданих документів Комісія не змогла встановити фактичний рух активів у процесі здійснення господарської операції, реальні зміни майнового стану платника податків, а також зв`язок між придбанням відповідного товару та господарською діяльністю позивача. На думку відповідача, надані документи не підтверджують у достатній мірі фактичне здійснення господарської операції. Крім того, позивачем не подано всіх документів, які зазвичай супроводжують відповідні господарські операції та дають можливість встановити їх зміст, обсяг, час і порядок здійснення, зокрема заявок, рахунків-фактур, специфікацій, прайсів, сертифікатів та інших документів. Відповідач наголошує, що сам факт наявності договорів, накладних, рахунків чи інших документів не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції. Первинні документи можуть братися до уваги для цілей податкового обліку лише за умови фактичного здійснення відповідної господарської операції. Відповідач вважає, що контролюючим органом не було отримано достатніх доказів для підтвердження реальності господарської операції, а тому рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування прийнято правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
08.12.2025 року уповноважений представник Державної податкової служби України скерував письмовий відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти позову. 
На думку відповідача, під час вирішення спору суд повинен перевіряти правомірність оскаржуваних рішень виходячи виключно з тих обставин та документів, які були наявні у контролюючого органу на момент їх прийняття. Дослідження судом документів, які не подавалися на розгляд комісії під час прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації розрахунку коригування, призведе до безпідставного розширення предмета доказування та порушення принципу рівності учасників процесу. Відповідач зазначає, що позивач фактично обґрунтовує свої вимоги додатковими документами та обставинами, які не були предметом оцінки комісії під час прийняття спірного рішення. За таких умов суд не може підміняти собою контролюючий орган та здійснювати первинну оцінку документів щодо підтвердження права платника на реєстрацію розрахунку коригування. Крім того, відповідач вважає безпідставними вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунок коригування в ЄРПН, оскільки прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування здійснюється в межах повноважень контролюючого органу та потребує перевірки виконання усіх вимог, передбачених законодавством. Відповідач наголошує, що для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування платнику було запропоновано надати пояснення та документи на підтвердження інформації, зазначеної у розрахунку коригування, зокрема розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків. На переконання відповідача, наданих позивачем документів було недостатньо для підтвердження реальності господарської операції, що стала підставою для складання розрахунку коригування №609 від 04.10.2024, у зв`язку з чим комісія дійшла висновку про відсутність належного документального підтвердження відповідної операції. Відповідач зазначає, що під час розгляду поданих пояснень та документів контролюючий орган діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України і Порядком зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН. У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024, а також рішення ДПС України за результатами адміністративного оскарження прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, є обґрунтованими та правомірними. З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
11.12.2025 представник ТОВ «МХП ФУДСЕРВІС» скерував до суду письмову відповідь на відзив, у якій зазначає, що твердження відповідачів про посилання у суді на інші обставини та документи, ніж ті, які були предметом розгляду контролюючого органу, не відповідають фактичним обставинам справи. До позовної заяви були долучені виключно ті документи, які раніше подавалися на розгляд Комісії ГУ ДПС у м. Києві та ДПС України під час адміністративного оскарження. Жодних нових чи додаткових документів, які не були предметом оцінки контролюючого органу, позивач до суду не подавав. На переконання позивача, відповідачі не навели жодного доказу на підтвердження своїх тверджень щодо існування інших або додаткових документів, а тому посилання на можливе порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи є безпідставними. Щодо доводів відповідачів про втручання суду у дискреційні повноваження контролюючого органу, позивач зазначає, що закон прямо передбачає право суду застосовувати ефективний спосіб захисту порушеного права, у тому числі шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії. Позивач вважає, що у спірних правовідносинах вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати розрахунок коригування в ЄРПН не є втручанням у дискреційні повноваження, оскільки у випадку встановлення протиправності відмови у реєстрації та відсутності законодавчих перешкод для такої реєстрації саме цей спосіб захисту забезпечує остаточне відновлення порушеного права та виключає необхідність повторного звернення до суду. Крім того, позивач не погоджується з твердженням відповідачів про відсутність доказів реальності господарської операції. На підтвердження здійснення операції до контролюючого органу були подані пояснення та повний пакет документів, зокрема розрахунок коригування №609 від 04.10.2024, податкова накладна №150 від 30.04.2024, документи щодо повернення товару, договірні документи, платіжні інструкції, документи щодо придбання товару від постачальників, пояснення щодо господарської операції та рецептура продукції. На думку позивача, усі подані документи оформлені відповідно до вимог законодавства та підтверджують реальність господарської операції, що стала підставою для складання спірного розрахунку коригування. З огляду на викладене, позивач вважає, що рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві №13283584/43432623 від 18.09.2025 та рішення ДПС України за результатами адміністративного оскарження є необґрунтованими, немотивованими та такими, що прийняті з порушенням вимог законодавства. На думку позивача, поданих документів було достатньо для реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024 до податкової накладної №150 від 30.04.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини. 
ТОВ «МХП ФУДСЕРВІС» є юридичною особою, зареєстрованою та такою, що здійснює господарську діяльність у сфері виробництва та реалізації харчової продукції, є платником податку на додану вартість та належним чином виконує свої податкові обов`язки.
04.10.2024 Позивачем було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування №609 до податкової накладної №150 від 30.04.2024.
Згідно з квитанцією №9320791542 від 28.10.2024 документ було прийнято контролюючим органом, однак його реєстрацію зупинено з підстав відповідності Позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
На виконання вимог контролюючого органу ТОВ «МХП ФУДСЕРВІС» подалло повідомлення з поясненнями та значний обсяг первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції, зокрема розрахунок коригування, податкову накладну, документи щодо повернення товару, договірні документи, платіжні інструкції, документи щодо придбання товару від постачальників, пояснення щодо обставин повернення продукції та рецептуру відповідного товару.
Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення №13283584/43432623 від 18.09.2025 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024. Підставою відмови зазначено надання платником податків документів, складених із порушенням законодавства.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження та подав скаргу до ДПС України, додавши той самий пакет документів, який підтверджує фактичне здійснення господарської операції та правомірність складення розрахунку коригування.
Рішенням ДПС України №37922/43432623/2 від 26.09.2025 скаргу залишено без задоволення, а рішення регіональної комісії без змін.
Позивач не погодившись з рішеннями Комісії, звернувся до суду з цим адміністративним позовом. 
Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На виконання вимог податкового законодавства ТОВ «МХП ФУДСЕРВІС» було складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №609 від 04.10.2024 року до податкової накладної №150 від 30.04.2024 року та подано його для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.
Положеннями пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, зазначені норми податкового законодавства конкретизуються у нормах постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, якою затверджені Порядки з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до пунктів 3,5 Порядку зупинення №1165, Податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податків; 3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну / розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 10 млн. гривень; значення показника D, становить більше 0,05, значення показника Pпоточ є менше ніж значення Pмакс; 4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена виключно операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД/умовним кодом товару та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором, які зазначені у врахованій таблиці даних платника податку за умови, що стосовно платника податку, який подав такі податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відсутнє чинне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку; тощо.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Для здійснення автоматизованого моніторингу відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків використовуються показники, визначені п. 2-1 даного Порядку.
Відповідно до п. 7 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно п. 8 цього Порядку платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі Порядок № 520).
Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг і Про електронні довірчі послуги (пункт 3).
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (п. 4).
Відповідно до п. 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п. 9).
Згідно з п. 10 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до п. 11 вказаного Порядку № 520, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути конкретно вказані (підкреслені).
Первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до висновку про його протиправність.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 02.07.2019 у справі №140/2160/18.
При юридичній оцінці рішень про відмову в реєстрації податкової накладної суд враховує, що невідповідність вимог контролюючого органу при зупиненні реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимог, які не є чітко та зрозуміло сформульованими.
Згідно з п.11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Судом встановлено, що після подання ТОВ «МХП ФУДСЕРВІС» на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №609 від 04.10.2024 року до податкової накладної №150 від 30.04.2024 року його реєстрацію було зупинено.
Як вбачається з квитанції №9320791542 від 28.10.2024 року, підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування визначено те, що розрахунок коригування складений платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, визначених додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 року.
Разом з тим судом встановлено, що зазначена квитанція містить лише загальну пропозицію надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування, а також загальний перелік документів, які можуть бути подані платником податку, без конкретизації того, які саме документи необхідно надати позивачу для прийняття рішення щодо реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024 року до податкової накладної №150 від 30.04.2024 року.
Крім того, зі змісту квитанції вбачається, що підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування визначено виключно відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Водночас квитанція не містить жодного обґрунтування, які саме обставини стали підставою для такого висновку, не містить посилання на конкретну податкову інформацію, яка свідчить про ризиковість платника податку, а також не містить будь-яких мотивів щодо ризиковості господарської операції, яка стала підставою для складання спірного розрахунку коригування.
Критерії ризиковості платника податку на додану вартість оформлені у вигляді Додатку №1 до Порядку № 1165.
Згідно з п. 8 додатку 1 Порядку № 1165 Критерії ризиковості платника податку на додану вартість у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної з підстав відповідності господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен не лише формально зазначити відповідний критерій, а й навести конкретні обставини та розрахунки, які стали підставою для висновку про перевищення обсягу постачання товару/послуги над величиною залишку, а також визначити, які саме документи є необхідними для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
Невиконання контролюючим органом вимог щодо належного обґрунтування та вмотивованості індивідуального акта свідчить про його невідповідність критеріям обґрунтованості та правової визначеності.
Суд також встановив, що квитанція про зупинення реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024 року містить лише загальне посилання на необхідність надання пояснень та копій документів для вирішення питання щодо його реєстрації, без зазначення конкретного переліку документів, які контролюючий орган вважав необхідними та достатніми для прийняття відповідного рішення.
За таких обставин платник податків був позбавлений можливості достеменно визначити обсяг документів, які, на думку контролюючого органу, необхідні для підтвердження господарської операції та реєстрації спірного розрахунку коригування.
Отже, під час зупинення реєстрації податкової накладної відповідач-1 застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкової накладної, що не відповідає приписам п.п. 6, 7 Порядку № 1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.
Суд звертає увагу, що можливість виконання платником податку обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком № 520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. У разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа № 822/1878/18) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
В постанові від 22.07.2019 по справі №815/2985/18 Верховного Суду наявні висновки, які є сталою судовою практикою щодо вимог до актів індивідуальної дії. В постанові зазначено, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Правова позиція подібного змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.04.2019 у справі №826/10649/17, від 28.10.2019 у справі №640/983/19.
Дотримання вимоги чіткості і недвозначності щодо інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, є особливо важливим з огляду на специфіку податкового законодавства та наслідки недотримання платником податків вимог щодо подання неповного переліку документів.
Недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо необхідного переліку документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до застосування суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, маючи на меті реєстрацію ПН.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі №500/1836/22, від 27 квітня 2023 року у справі № 460/8040/20).
Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Судом встановлено, що позивачем до контролюючого органу подано повідомлення з поясненнями та копіями документів щодо господарської операції, за наслідками якої складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №609 від 04.10.2024 року до податкової накладної №150 від 30.04.2024 року.
З наданих позивачем до контролюючого органу та долучених до матеріалів справи документів вбачається зміст господарської операції, яка стала підставою для складання спірного розрахунку коригування, а саме повернення товару «Відбивна свиняча «Миланезе» в паніровці н/ф кулін. зам.» з відповідним документальним підтвердженням. На підтвердження здійснення господарської операції позивачем надано, зокрема, розрахунок коригування, податкову накладну, документи щодо повернення товару, договір та додаткову угоду, платіжні інструкції, документи щодо придбання товару від постачальників, пояснення щодо господарської операції та рецептуру продукції.
Разом з тим оскаржуване рішення містить лише загальне посилання на надання платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, однак не містить конкретизації, які саме документи складені з порушенням вимог законодавства, у чому полягають такі порушення та яким нормам законодавства вони суперечать. Аналогічних обґрунтувань не наведено й у відзиві відповідача.
При цьому суд враховує, що підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024 року у квитанції зазначено відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, тоді як у рішенні про відмову в реєстрації контролюючий орган послався на надання платником документів, складених із порушенням законодавства, а в додатковій інформації зазначив, що платником не спростовано критерії ризиковості, яким він відповідає згідно з рішенням про відповідність критеріям ризиковості від 06.03.2025 року.
Суд зазначає, що оскаржуване рішення не містить належного обґрунтування ані щодо документів, які нібито складені з порушенням законодавства, ані щодо підстав віднесення позивача до ризикових платників податків, а також не містить відомостей про конкретну податкову інформацію, яка стала підставою для прийняття спірного рішення.
Крім того, матеріали справи не містять доказів існування рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку від 06.03.2025 року, на яке посилався контролюючий орган як на підставу для відмови в реєстрації розрахунку коригування.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність дійсність господарських операцій та податковий облік платника податків від стану податкового обліку його контрагентів, наявності у них трудових чи матеріальних ресурсів, а також від дотримання контрагентами податкової дисципліни, за умови підтвердження реальності господарських операцій належними первинними документами.
Також суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 12.06.2018 року у справах №826/11879/13-а та №802/1155/17-а, відповідно до яких порушення контрагентами вимог податкового законодавства саме по собі не може бути підставою для позбавлення платника податків права на податкову вигоду за відсутності доказів узгодженості дій платника податків та його контрагента з метою одержання незаконної податкової вигоди.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем до контролюючого органу подано пояснення та копії документів на підтвердження господарської операції, за наслідками якої складено розрахунок коригування №609 від 04.10.2024 року до податкової накладної №150 від 30.04.2024 року, зокрема договірні документи, документи щодо повернення товару, платіжні інструкції, документи щодо придбання товару від постачальників, податкові накладні та інші первинні документи.
При цьому будь-яких конкретних зауважень до змісту, форми чи порядку оформлення поданих документів відповідачем не наведено. У рішенні про відмову в реєстрації розрахунку коригування контролюючий орган лише формально зазначив про надання платником податків документів, складених із порушенням законодавства, однак не конкретизував, які саме документи складені з порушенням законодавства, які норми законодавства порушено та у чому полягають відповідні порушення.
Крім того, контролюючий орган у спірному рішенні послався на те, що позивачем не спростовано критерії ризиковості, яким він відповідає згідно з рішенням про відповідність критеріям ризиковості від 06.03.2025 року. Водночас матеріали справи не містять доказів існування такого рішення, а відповідачем не надано жодних пояснень щодо зазначеної обставини.
Суд також враховує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року у справі №320/17578/25 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві про відповідність ТОВ «МХП ФУДСЕРВІС» критеріям ризиковості платника податку №66519 від 18.02.2025 року та зобов`язано контролюючий орган виключити позивача з переліку ризикових платників податків.
З урахуванням наведеного, а також відсутності в оскаржуваному рішенні належного обґрунтування підстав для відмови у реєстрації розрахунку коригування №609 від 04.10.2024 року до податкової накладної №150 від 30.04.2024 року, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття такого рішення.
У зв`язку з цим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні позивачем в ЄРПН датою її фактичного подання, суд зазначає таке.
Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з пунктом 19 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до абзацу другого пункту 20 Порядку №1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується квитанцією від 17.10.2025, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві, оскільки саме спірне рішення відповідача-1 призвело до виникнення спірних правовідносин. 
У свою чергу, оскільки Державна податкова служба України виконує функції по адмініструванню ЄРПН та здійснює реєстрацію у вказаному Реєстрі податкових накладних (у тому числі на виконання судового рішення), задоволення позовної вимоги до ДПС України носить похідний, технічний характер, у той час як саме рішення Головного управління ДПС у м. Києві по зупиненню та відмові реєстрації призвело до виникнення даного спору, внаслідок чого на підставі ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України саме цей контролюючий орган має компенсувати понесені позивачем судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МХП ФУДСЕРВІС» (адреса 01609, місто Київ, вул. Гаврилишина Богдана, будинок 7 ЄДРПОУ 43432623) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ЄДРПОУ 44116011) та до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ-53, Львівська пл., 8 ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішення – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13283584/43432623 від 18.09.2025 року.
3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 609 від 04.10.2024 року до податкової накладної № 150 від 30.04.2024 року.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МХП ФУДСЕРВІС» понесені ним судові витрати у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві (адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ЄДРПОУ 44116011).
5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.