Справа № 128/3131/24
Провадження № 22-ц/801/1297/2026
№ 22-ц/801/1300/2026
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року	Справа № 128/3131/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В., 
за участю секретаря судового засідання Кахно О.А., ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шишковської А.Б., представника ОСОБА_2 – адвоката Мишковської Т.М., представника Вінницької міської ради Шмігленко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шишковської Анжеліки Борисівни на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 березня 2026 року та додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2026 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , треті особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша вінницька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Надольська Ольга Андріївна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомості, визнання права власності в порядку спадкування за законом,  
в с т а н о в и в: 

У серпні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша вінницька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Надольська Ольга Андріївна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомості, визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем першої черги після смерті свої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1599 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 19.07.2024 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1599 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031. 
Згідно з інформаційною довідкою-характеристикою №7, виданою КП ВООБТІ 17.01.2024, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 на 1/2 частку даного будинку на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 , видане 20.04.1987 виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів №271 від 24.10.1986, рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів №6 від 08.01.1986, та за ОСОБА_1 – на 1/2 частку даного будинку на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2 , видане 20.04.1987 виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів №271 від 24.10.1986, рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів №6 від 08.01.1986. Свідоцтво №129 від 20.04.1987 про право власності на 1/2 частку спірного будинковолодіння видане йому на підставі договору дарування від 03.07.1982. Після переходу права власності на 1/2 частину даного житлового будинку до нього його частці присвоєно поштову адресу 73А. Будинок в натурі між співвласниками поділений не був, окремого об`єкта нерухомості під номером 73А не існує, тому в матеріалах інвентаризаційної справи будинок вказаний під номером АДРЕСА_2 як єдине будинковолодіння. Відомості про зареєстроване право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину вказаного будинковолодіння до Державного реєстру прав на нерухоме майно не внесені, його право власності зареєстровано у КП ВООБТІ. Відповідно до інформаційної довідки-характеристики №7 від 17.01.2024 КП «ВООТБІ» та технічного паспорту на будинковолодіння за вищевказаною адресою, станом на час звернення з позовом до суду, спадкове майно складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м, житлової прибудови літ. «Аl» загальною площею 22,9 кв.м, житловою площею 12,4 кв.м, веранди літ. «а» площею 5,9 кв.м, прибудови літ. «al» площею 16,0 кв.м, тамбуру літ. «а2» площею 2,8 кв.м, житлової прибудови літ. «А3» площею 21,3 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, ганку, ганку з козирком, погребу літ. п/Б, шиї погребу літ. ш/п, ганку з козирком, літньої кухні, гаражу, сараю літ. «В», погребу літ. «п/В», вбиральні літ. «Г», навісу літ. «К1», навісу літ. «к2», вбиральні літ. «Л», альтанки літ. «Н», навісу літ. «Р», хвіртки №5, воріт №6, криниці №7, вигрібної ями №8, вигрібної ями №9, огорожі №10, воріт з хвірткою №11. Загальна площа житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 128,1 кв.м, житлова – 76,6 кв.м. Прибудова літ. «а4» площею 4,6 кв.м, сарай, вбиральня літ. «3», сарай літ. «К», баня літ. «М», реконструкція тамбура літ. «А» площею 4,6 кв.м, літня кухня літ. «Б» є самочинно збудованими та до спадкового майна не входять. Загальна площа спадкового майна без врахування самочинно збудованих приміщень становить 123,5 кв.м, житлова площа – 76,6 кв.м. Для оформлення права власності на спадкове майно в Першу вінницьку державну нотаріальну контору було подано заяву про прийняття спадщини та пакет документів, перелік яких був наданий державним нотаріусом. На підставі поданої заяви було відкрито спадкову справу №290/2023. Однак під час оформлення своїх спадкових прав з інформації, яку отримано державним нотаріусом під час вивчення ним поданих документів та отримання витягів з державних реєстрів, було виявлено. що за адресою: АДРЕСА_1 , за якою розташоване спадкове майно, зареєстровано інший об`єкт нерухомості – громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 95,4 кв.м, житловою площею 64,4 кв.м, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_2 , дружина померлого, і на даний час право власності зареєстровано за нею. 
Після отриманої інформації 18.12.2023 він звернувся до міського голови Моргунова С.А. та до старости Вінницько-Хутірського старостинського округу Владислава Кривешка з питання неможливості оформлення спадщини та надання інформації, на якій підставі іншому об`єкту нерухомості, що належить ОСОБА_2 , було присвоєно адресу спадкодавиці ОСОБА_3 
04.01.2024 отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно з наявною у старостинському окрузі інформації, 28.08.2020 не відбувалась сесія Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, а тому рішення №1000 не могло прийматись. У 2020 році відсутні відомості щодо прийняття рішення про присвоєння адреси будинковолодінню АДРЕСА_1 . 
22.01.2024 подав скаргу до Міністерства юстиції України з приводу незаконної реєстрації об`єкта нерухомості (магазину), який належить іншій особі за адресою знаходження спадкового майна. 20.05.2024 на його адресу був направлений Наказ Міністерства юстиції України №1438.5 від 14.05.2024, яким скарга ОСОБА_1 від 22.02.2024 задоволена, визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювання рішення №54485641 від 08.10.2020 державного реєстратора Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області Штифурко Ольги Дмитрівни. Даний наказ був поданий державному нотаріусу, однак 20.06.2024 державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори винесла постанову за №793/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що наявний об`єкт нерухомого майна, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , зареєстровано за іншою особою; оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутні ідентифікатори будівництва, свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 нотаріальна контора не може видати. 
Оскільки до нього перейшли всі майнові права спадкодавиці, відтак його право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , однак у зв`язку із тим, що за даною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень наявна реєстрація іншого майна, належного відповідачу ОСОБА_2 , таке право власності можливо визнати за ним за умови визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.02.2023, скасування державної реєстрації права власності на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки за однією адресою знаходяться два об`єкти нерухомості: житловий будинок, на частину якого відкрилася спадщина після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 та який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0520681003:02:006:0031, яка належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 19.07.2024, та громадський будинок, який по факту є магазином, та дійсне його розташування за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 у АДРЕСА_3 . 
За таких обставин просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №141, видане 21.02.2023 Надольською О.А. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 95,4 кв.м, житловою площею 64,4 кв.м, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2188916805206, з закриттям розділу та реєстраційної справи; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 загальною площею 123,5 кв.м, житловою площею 76,6 кв.м, яке складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м, житлової прибудови літ. «Аl» загальною площею 22,9 кв.м, житловою площею 12,4 кв.м, веранди літ. «а» площею 5,9 кв.м, прибудови літ. «al» площею 16,0 кв.м, тамбуру літ. «а2» площею 2,8 кв.м, житлової прибудови літ. «А3» площею 21,3 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, ганку, ганку з козирком, погребу літ. «п/Б», шиї погребу літ. «ш/п», ганку з козирком, літньої кухні, гаражу, сараю літ. «В», погребу літ. «п/В», вбиральні літ. «Г», навісу літ. «К1», навісу літ. «к2», вбиральні літ. «Л», альтанки літ. «Н», навісу літ. «Р», хвіртки №5, воріт №6, криниці №7, вигрібної ями №8, вигрібної ями №9, огорожі №10, воріт з хвірткою №11.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23 березня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2026 року стягнуто з ОСОБА_1 га користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 25 000 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Шишковська А.Б. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Також просить вирішити питання щодо судових витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Вінницької міської ради Шмігленко І.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Зазначає, що визнання права власності в порядку спадкування само по собі не забезпечить ефективного відновлення порушених прав позивача, оскільки обєкт, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , зареєстрована за іншою особою. Крім того, вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що саме через дії/бездіяльність Вінницької міської ради позивач зазнав незручностей та не може оформити спадщину, що доводить факт відсутності спору між позивачем та Вінницькою міською радою.
Також на апеляційну скаргу подала відзив представник ОСОБА_2 – адвокат Мишковська Т.М., яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Зазначає, що позивач є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 123,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_2 є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 95,4 кв.м., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обєкти нерухомого майна відрізняються за площею та іншими технічними характеристиками. Спір між сторонами полягає у дублюванні адрес і не є майновим спором. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 своїми діями (бездіяльністю) жодним чином не порушує прав позивача.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.03.2023 (т. 1 а.с. 174).
У свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 28.07.1954 зазначено (мовою оригіналу), що батьками ОСОБА_1 були « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_3 » (т. 1 а.с. 175).
Згідно з копією свідоцтва № НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1987, виконком Вінницької районної Ради народних депутатів посвідчує, що 1/2 частина жилого будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_3 на праві особистої власності (т. 1 а.с. 177).
Відповідно до копії свідоцтва № НОМЕР_2 на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1987, що міститься у матеріалах інвентаризаційної справи №1361, виконком Вінницької районної Ради народних депутатів посвідчує, що 1/2 частина жилого будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 на праві особистої власності (а.і.с. 18).
Рішенням 2 сесії 07 скликання від 05.11.2015 «Про перейменування вулиць населеного пункту с. Вінницькі Хутори» вулицю Леніна перейменовано на вулицю Незалежності (т. 1 а.с. 178).
Згідно з копією технічного паспорту від 28.12.2023, виданого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , складається з житлового будинку літ. «А», житлової прибудови літ. «Аl», веранди літ. «а», прибудови літ. «а1», тамбуру літ. «а2», житлової прибудови літ. «А3», прибудови літ. «а4», ганку, ганку з козирком, літньої кухні літ. «Б», погребу літ. «п/Б», шиї погребу літ. «ш/п», ганку з козирком, літньої кухні, гаражу, сараю літ. «В», погребу літ. «п/В», вбиральні літ. «Г», сараю, вбиральні літ. «З», сараю літ. «К», навісу літ. «к1», навісу літ. «к2», вбиральні літ. «Л», бані літ. «М», альтанки літ. «Н», навісу літ. «Р», хвіртки №5, воріт №6, криниці №7, вигрібної ями №8, вигрібної ями №9, огорожі №10, воріт з хвірткою №11; не надано документів, які підтверджують право на виконання будівельних робіт на: прибудову літ. «а4», сарай, вбиральню літ. «З», сарай літ. «К», баню літ. «М», реконструкцію тамбура літ. «а2», літню кухню літ. «Б» (т. 1 а.с. 180-187).
Відповідно до копії інформаційної довідки-характеристики №7 від 17.01.2024, житловий будинок АДРЕСА_5 , на праві власності належить: ОСОБА_3 (1/2 частка) на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого 20.04.1987 виконавчий комітетом Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів від 24.10.1986 №271, рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів від 08.01.2026 №6; ОСОБА_1 (1/2 частка) на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого 20.04.1987 виконавчий комітетом Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів від 24.10.1986 №271, рішення виконкому Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів від 08.01.2026 №6 (т. 1 а.с. 188).
Згідно з копією інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади №83078 від 07.12.2023, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 189).
У Державному акті на право власності на земельну ділянку від 06.03.2006 зазначено, що « ОСОБА_3 , яка проживає у АДРЕСА_1 , на підставі рішення 11 сесії 04 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 27.04.2004 є власником земельної ділянки площею 0,1599 га у межах згідно з планом; земельна ділянка розташована у АДРЕСА_1 ; цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», що підтверджується копією такого Державного акту (т. 1 а.с. 190-191).
З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5300483002024, наданого на запит ОСОБА_1 , убачається, що земельна ділянка площею 0,1599, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031 розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 192).
У Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН №022493 від 02.03.2004 зазначено, що ОСОБА_4 , який проживає у АДРЕСА_1 на підставі рішення 6 сесії 4 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 06.05.2003 є власником земельної ділянки площею 0,1123 у межах згідно з планом; земельна ділянка розташована у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією такого Державного акту (т. 2 а.с. 18).
З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9912689832023 від 21.02.2023 убачається, що 02.03.2004 відбулася державна реєстрація земельної ділянки площею 0,1123 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0021, розташована у АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 15). 
У листі виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.01.2024, наданого на заяву ОСОБА_1 від 19.12.2023, зазначено, що «згідно з наявною у старостинському окрузі інформацією, 28.08.2020 не відбувалась сесія Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, а тому рішення №1000 не могло прийматись; у 2020 році відсутні відомості щодо прийняття рішення про присвоєння адреси будинковолодінню АДРЕСА_1 ; за інформацією старостинського округу, до 1995 року в с. Вінницькі Хутори вулиця Леніна складалася з однієї кількості будинковолодінь, у 1996 році було змінено поштову адресу будинковолодінь АДРЕСА_6 , проте адресу змінили власники будинків по АДРЕСА_1 , а власники будинків по АДРЕСА_7 та наступні документів не змінювали», що підтверджується копією такого листа (т. 1 а.с. 198).
Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №358684142 від 15.12.2023, на підставі рішення державного реєстратора Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області Штифурко Ольги Дмитрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №54485641 від 08.10.2020 відкрито розділ на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровано право власності за ОСОБА_4 ; з 21.02.2023 право власності на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 199-200).
Наказом Міністерства юстиції України №1438/5 від 14.05.2024 «Про задоволення скарги», прийнятого за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 22.01.2024, вирішено «Скаргу ОСОБА_1 від 22.01.2024 задовольнити. Визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення від 08.10.2020 №54485641 державного реєстратора Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області Штифурко Ольги Дмитрівни. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області Штифурко Ользі Дмитрівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству», що підтверджується копією такого наказу (т. 1 а.с. 202).
У листі Офісу протидії рейдерству №73853/33.1.1/31-24 від 16.05.2024 повідомлено про неможливість виконання Наказу Міністерства юстиції України №1438/5 від 14.05.2024 «Про задоволення скарги» в частині скасування рішення від 08.10.2020 №5585641 державного реєстратора Штифурко О.Д. у зв`язку із проведенням наступної реєстраційної дії, а саме: рішенням від 21.02.2023 №66499350 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською Ольгою Андріївною зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_4 до ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.02.2023, що підтверджується копією такого листа (т. 1 а.с. 210).
Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №793/02-31 від 20.06.2024, нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 та відсутні ідентифікатори будівництва (т. 1 а.с. 211).
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2024, державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. посвідчила, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,1599 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031 (т. 1 а.с. 218).
З копії витягу з Державного реєстру речових прав №387461941 від 19.07.2024 убачається, що земельна ділянка площею 0,1599 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031 на праві власності належить ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 219).
Згідно з копією договору дарування від 03.07.1982, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар у своєї матері 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 220).
Відповідно до копії паспорту громадянина України, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.03.1980 (т. 2 а.с. 11).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 14.07.1973, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 14.07.1973 уклали шлюб (т. 2 а.с. 10).
З копії спадкової справи №26/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 убачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у межах шестимісячного строку звернулася ОСОБА_2 та оформила право власності на спадкове майно, зокрема на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1123 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0021, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 1-33).
З копії спадкової справи №290/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 убачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у межах шестимісячного строку звернувся ОСОБА_1 та на частину спадкового майна оформив право власності (т. 2 а.с. 118-142).
Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1982, спадкоємцями майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є в рівних частках кожний: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , які проживають в АДРЕСА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , під номером сімдесят третім, та під господарським номером першим, на земельній ділянці площею 0,15 га, що закріплений за колгоспом ім. Шевченко, яке належить померлому ОСОБА_5 на підставі довідки, виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області 16 січня 1982 року за №24 (т. 2 а.с. 201).
У матеріалах справи наявні копії погосподарських книг Вінницько-Хутірської сільської ради на об`єкти нерухомості, що розташовані у АДРЕСА_1 ; у погосподарській книзі за 1980 рік, 1981 рік, 1982 рік будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова двору якого ОСОБА_7 , зазначається під номером АДРЕСА_3 ; у погосподарській книзі за 1983 рік, 1984 рік, 1985 рік будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова двору якого ОСОБА_4 , зазначається під номером АДРЕСА_3 ; у погосподарській книзі за 1986 рік, 1987 рік, 1988 рік, 1989 рік, 1990 рік будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова двору якого ОСОБА_4 , зазначається під номером АДРЕСА_8 з №2166 по №2557 за 1991-1995 роки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова двору якого ОСОБА_4 , зазначається під номерами 73, 85; у погосподарській книзі №1 вулиці ОСОБА_8 за 1996-2000 роки з №1 до АДРЕСА_9 номер будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова двору якого ОСОБА_4 , відсутній; у погосподарській книзі АДРЕСА_10 за 2001-2005 роки з №1 до АДРЕСА_11 , голова двору якого ОСОБА_4 , значиться під номером АДРЕСА_12 ; у погосподарській книзі №1 за 2011-2015 роки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова домогосподарства якого ОСОБА_3 , значиться під номером АДРЕСА_13 ); у погосподарській книзі №1 за 2016-2020 роки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова домогосподарства якого ОСОБА_4 , значиться під номером АДРЕСА_14 ); у погосподарській книзі №1 за 2016-2020 роки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , голова домогосподарства якого ОСОБА_3 , значиться під номером АДРЕСА_13 ) (т. 3 а.с. 1-26).
У листі №238 від 31.10.2025, наданого старостою Вінницько-Хутірського старостинського округу на лист директора департаменту правової політики та якості Вінницької міської ради №01/01/72569 від 31.10.2025, зазначено таке: «Інформацією про підстави присвоєння поштової адреси та зміни адрес будинковолодінням в АДРЕСА_1 , власниками яких являлися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , старостинський округ не володіє. Додатково повідомляю про те, що до 1995 року в с. Вінницькі Хутори вулиця Леніна складалася з однієї кількості будинковолодінь, у 1996 році було змінено поштову адресу будинковолодінь АДРЕСА_15 (непарні номери) вулиця Леніна на АДРЕСА_16 . Проте адресу змінили власники будинків по АДРЕСА_1 , а власники будинків по АДРЕСА_7 та наступні документів не змінювали. Але з часом, по мірі необхідності, документація на будинковолодіння змінювалась, а за дотриманням присвоєння адрес ні сільська рада, ні ВООБТІ, нажаль, не слідкували. Тому, на даний час наявне дублювання адрес (в документах на будинковолодіння, на земельні ділянки). Додатково повідомляю, що гр. ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок з господарськими спорудами, а не громадський будинок», що підтверджується копією такого листа (т. 2 а.с. 227).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні два об`єкти нерухомого майна розташовані на різних земельних ділянках, а саме: об`єкт, який на даний час на праві власності належить ОСОБА_2 , – громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,1123 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0021, а об`єкт, право власності на який бажає визнати ОСОБА_1 , – 1/2 частка житлового будинку розташований на земельній ділянці площею 0,1599 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031, що свідчить про дублювання адрес існуючих об`єктів нерухомого майна. Зазначив, що оскільки позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 та у результаті виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів не може реалізувати своє право на спадщину за законом, тому з метою захисту своїх прав останньому слід звернутися до органу місцевого самоврядування за вирішенням питання про коригування адреси.А видача свідоцтва про право на спадщину №141 від 21.02.2023 на ім`я ОСОБА_2 сама по собі не порушує права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1599 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031, оскільки таке свідоцтво було видане на зовсім інший об`єкт нерухомого майна – громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1123 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0021.
Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , будучи єдиною спадкоємицею ОСОБА_4 , після смерті останнього у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила право власності, в тому числі, на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1123 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0021, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (стаття 1301 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину – це документ, який посвідчує перехід права на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. У приватному праві не передбачено нікчемності для свідоцтва про право на спадщину. В ЦК України закріплено тільки можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва).
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що видача свідоцтва про право на спадщину від 21.02.2023 на ім`я ОСОБА_2 сама по собі не порушує права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1599 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0031, оскільки таке свідоцтво було видане на зовсім інший об`єкт нерухомого майна – громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1123 га, кадастровий номер 0520681003:02:006:0021.
Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що дублювання адрес відбулось внаслідок проведеної державної реєстрації громадського будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , на підставі підробленої довідки Вінницько-Хутірської сільської ради, що порушило його право на прийняття спадщини колегія суддів до уваги не бере, оскільки за зазначеною адресою -  АДРЕСА_1 відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована з 11 березня 1980 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта (т. 2 а.с. 11), а також за цією адресою був виданий на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку у березні 2004 року (т.2 а.с. 18), тобто ще задовго до проведення оспорюваної державної реєстрації.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомості, оскільки заявлені вимоги жодним чином не порушують права позивача.
Разом з тим апеляційний суд не погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови у визнанні права власності в порядку спадкування за законом з наступних підстав.
Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
У статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено випадки, за яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. 
На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
20.06.2024 державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори винесла постанову за №793/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що наявний об`єкт нерухомого майна, якому присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за іншою особою; оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 та відсутні ідентифікатори будівництва, свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 нотаріальна контора не може видати.
Разом з тим нотаріусом позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яке розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 , а саме на земельну ділянку площею 0,1599 га з кадастровим номером 0520681003:02:006:0031, належну на праві власності спадкодавцю – ОСОБА_3 , а відтак відмова у визнанні права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, зокрема житловий будинок, який розташований на даній земельній ділянці, буде порушувати його право на мирне володіння майном.
Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Jatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II).
Апеляційний суд звертає увагу, що наявне у даному випадку дублювання адрес дійсно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування, проте упорядкування адрес можливе лише за зверненням власника майна. Власник майна, яке успадковується, померла, спадкоємцю (позивачу у справі) відмовили у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування, а тому у разі відмови у задоволенні позову про визнання права власності позивач також буде позбавлений можливості звернутись із заявою до органів місцевого самоврядування щодо коригування адрес.
Також слід зазначити, що спадкодавцеві належало на праві власності майно за адресою:  АДРЕСА_1 і спадкоємець при прийнятті спадщини не повинен нести негативні наслідки в результаті незаконних дій органів місцевого самоврядування чи державних органів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 дасть йому можливість звернутись з заявою до органів місцевого самоврядування про упорядкування адрес та відповідно захистить його право на мирне володіння майном.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає вимогам закону, доводи апеляційної скарги часткового його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Додаткове рішення, яким вирішено питання щодо розподілу судових витрат є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05липня 2023 року у справі №904/8884/21.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційним судом було частково скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а відтак і додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2026 року підлягає скасуванню.
При подачі позовної заяви  ОСОБА_1  сплатив судовий збір за майнову вимогу в розмірі 15 140 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках, тобто по 7 570 грн з кожного.
При подачі апеляційної скарги  ОСОБА_1  сплатив судовий збір за майнову вимогу у розмірі 22 710,00 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги в частині майнової вимоги, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках, тобто 11 355 грн з кожного.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом з майновою вимогою (визнання права власності в порядку спадкування за законом) та двома немайновими вимогами (визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації на об`єкт нерухомості), і апеляційний суд дійшов до висновку про задоволення лише майнової вимоги, при цьому решта вимог немайнового характеру задоволенню не підлягають, що унеможливлює визначення пропорційності задоволення позову до розміру позовних вимог кожної зі сторін, то понесені сторонами судові витрати на правничу допомогу адвоката мають бути залишені за ними.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шишковської Анжеліки Борисівни задовольнити частково.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 березня 2026 року скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за законом на належну їй частку житлового будинку під номером АДРЕСА_1 загальною площею 123,5 кв.м, житловою площею 76,6 кв.м, що складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 42,9 кв.м, житлової прибудови літ. «Аl» загальною площею 22,9 кв.м, житловою площею 12,4 кв.м, веранди літ. «а» площею 5,9 кв.м, прибудови літ. «al» площею 16,0 кв.м, тамбуру літ. «а2» площею 2,8 кв.м, житлової прибудови літ. «А3» площею 21,3 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, ганку, ганку з козирком, погребу літ. «п/Б», шиї погребу літ. «ш/п», ганку з козирком, літньої кухні, гаражу, сараю літ. «В», погребу літ. «п/В», вбиральні літ. «Г», навісу літ. «К1», навісу літ. «к2», вбиральні літ. «Л», альтанки літ. «Н», навісу літ. «Р», хвіртки №5, воріт №6, криниці №7, вигрібної ями №8, вигрібної ями №9, огорожі №10, воріт з хвірткою №11.
Стягнути з Вінницької міської ради, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в рівних частках з кожного за подання позовної заяви щодо майнової вимоги в розмірі 15 140 грн та подання апеляційної скарги в розмірі 22 710 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Додаткове рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 квітня 2026 року скасувати.
Судові витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції залишити за сторонами.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 26 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:     В.П. Рибчинський
Судді:       Л.О. Голота
В.В. Оніщук