Справа №: 398/7309/25	

провадження №: 2/398/1000/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"16" квітня 2026 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області 
у складі головуючого судді Голосеніної Т.В.
за участю секретаря судового засідання - Шаповал І.Ф. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м.Олександрія цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ: 
ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.11.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір №6049187, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на інших платежів та можливих штрафних санкцій. ТОВ «Мілоан», зі свого боку, умови кредитного договору виконав, надав відповідачу кредит в розмірі 2500 грн., проте відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав. 
27.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №91-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, який укладено з ОСОБА_1 . На момент укладення договору про відступлення прав вимоги заборгованість відповідача за кредитним договором склала 9987,50 грн., з яких – 2500 грн. заборгованість за сумою кредиту, 7237,50 грн. заборгованість за відсотками по кредиту, 250 грн. заборгованість за комісією. На адресу відповідача позивачем скеровано претензію про погашення кредитної заборгованості, проте відповідач, на час звернення до суду з позовною заявою, суму заборгованості за кредитним договором не сплатив.
Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №6049187 від 14.11.2022 року в розмірі 9987,50 грн. та судові витрати в розмірі 10422,40 грн., з яких 2422,40 грн. сума сплаченого судового збору, 8000 грн. витрати на правничу допомогу.
Ухвалою судді Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", не з`явився подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідоменийся належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього тіла кредиту та комісії. Вважає, що відсоткова ставка є значно завищеною та не відповідає ЗУ «Про споживче кредитування». Також вважає, що витрати на правничу допомогу явно завищеними, оскільки справа є нескладною та не заперечує проти стягнення з нього витрат в розмірі 1000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 14.11.2022 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №6049187, відповідно до пункту 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Пунктами 1.2.-1.4. вказаного кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 2500 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 14.11.2022 року і складається з пільгового та поточного періоду.
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.11.2022 року.
Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.02.2023 року.
Позичальник має повернути кредит , сплатити комісі.. та проценти в рекомендовану дату платежу – 29.11.2022 року , але не пізніше 27.02.2023 року.
Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 250,00 грн.
Пунктами 1.5.2, 1.5.3 Договору зазначено, що проценти за користування протягом пільгового періоду становлять 562,50 грн. за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування.
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 6750,00 грн. за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування.
Пунктом 1.6. Договору передбачена фіксована процентна ставка.
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 6.1 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно з п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) та підтверджує, зокрема, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил.
Укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ "Мілоан" ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору).
Відповідно до довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ "Мілоан", клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір від 14.11.2022 року № 6049187, ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор "Z90073"; час відправки ідентифікатора позичальнику: 14.11.2022 року об 19:10:04; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380971198015.
Встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого ТОВ "Мілоан" надіслав ОСОБА_1 за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.
Анкета-заява на кредит від 14.11.2022 року №6049187 містить надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві.
Сторонами було узгоджено графік повернення позики та сплати процентів, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 10062,50 грн. 
Відповідно до копії платіжного доручення від 14.11.2022 року №8659960 ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 кредитні кошти згідно договору № 6049187 в сумі 2500 грн.
Таким чином, ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування.
Також, суд зазначає, що при отриманні кредитних коштів відповідач був ознайомлений та погодив з позивачем загальні витрати по кредиту, які складаються з 2500 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7312,50 грн. проценти за кредитом та 250 грн. комісія.
Пунктом 3.2.6. зазначеного кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.
27.02.2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення права вимоги № 91-МЛ, згідно з яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №6049187 від 14.11.2022 року, загальна сума заборгованості по якому становить 9987,50 грн.
Досудовою вимогою № 22357352/26 від 16.10.2025 року позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги та направив вимогу про сплату боргу.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В силу п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан», пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надав всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.
Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав бажану суму кредиту, строк кредитування, самостійно вніс номер банківської картки та підтвердив, що ознайомлений з Договором про споживче кредитування №6049187, та підписав одноразовим ідентифікатором «Z90073».
Вказані обставини відповідачем не заперечуються.
Згідно із розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 жодного разу не сплачував відсотки та не погашав тіла кредиту.
Таким чином розмір заборгованості за основним боргом становить 2500,00 грн., про що заявлено позивачем у позові та відображено в розрахунку заборгованості.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи щодо позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 7237,50 грн., суд виходить з такого.
Умовами договору № 6049187 від 14.11.2022 року передбачено такі процентні ставки: пільговий період 15 днів – відсоткова ставка 1,50% за кожен день користування кредитом; поточний період 90 днів - 3% за кожен день користування кредитом.
У свою чергу, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 105 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. За умовами Договору № 6049187 від 14.11.2022 року дата повернення кредиту 27.02.2023 року.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , користуючись кредитними коштами не сплачував відсотки, такі позивачем в сумі 7237,50 грн. розраховані в межах строку кредитування з 14.11.2022 року по 27.02.2023 року, про що свідчить графік платежів за договором та розрахунок заборгованості.
Доказів, які підтверджували сплату позичальником вказаного розміру заборгованості, матеріали справи не містять.
Зазначення відповідачем про те, що розмір відсотків є явно завищеними, таким, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд вважає помилковим з огляду на вищезазначені норми права та обставини справи.
Так, визначений розмір процентної ставки, який зазначений у графіку платежів за договором № 6049187 від 14.11.2022 року становить 7312,50 грн., проте, позивач просить стягнути з відповідача навіть меншу суму – 7237,50 грн.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
За змістом частини 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 цього ж закону несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Обставини, які б свідчили, що ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 неправдиву інформацію про розмір процентів та порядок їх сплати, приховав щоденну та реальну річну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні.
Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 вказав, що виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату процентів за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір процентної ставки погоджено за домовленістю сторін у заяві-анкеті.
Отже, вказані умови договору № 6049187 від 14.11.2022 року не можна вважати несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
При цьому проценти за кредитним договором, згідно статті 1056-1 ЦК України, не мають компенсаційного характеру та є платою за користування чужими грошима, їх розмір визначається сторонами договору, тому положення пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до умов договору про встановлення розміру процентів не може застосовуватись.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 6049187 від 14.11.2022 року в розмірі 9945,00 грн.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем при зверненні до суду з позовом, що поданий через підсистему «Електронний суд», сплачено судовий збір, з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2 422,40 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У позовній заяві ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просило стягнути на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн., які підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг №Д/6320 від 22.10.2025 року, детальним описом наданих послуг до акту №Д/6320 від 22.10.2025 року, ордером адвоката Усенка М.І.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2021 по справі №620/1958/19, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
При цьому, судом враховано незначну складність даної категорії справ, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, а тому підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.
Крім того, суд враховує, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні з повідомленням сторін у справі.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що спів став на з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
В даній справі судом враховано незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, а тому підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.
Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 8000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг) із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 4000,00 грн.
Керуючись ст. ст. ст. 12, 77, 78, 81, 137, 141-142, 206, 263, 265, 280, 281, 430 ЦПК України України; ст. ст. 526, 530, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за договором про споживчий кредит №6049187 від 14.11.2022 року в сумі 9987 (девять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 50 коп., з яких – 2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7237,50 грн. заборгованість за відсотками по кредиту, 250,00 грн. заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", ЄДРПОУ 35234236, суму сплаченого судового збору 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., а всього 6422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) грн.. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", місцезнаходження за адресою: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, Львівська область, ЄДРПОУ 35234236;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.В.Голосеніна