П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9328/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Порозова І.Ю. 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
28 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови, 

Суть спору

Спір виник з приводу правомірності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач оскаржив постанову, посилаючись на недоведеність факту керування ним транспортним засобом у момент виявлення працівниками поліції.

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕНА №6821518 від 12.03.2026, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2026 позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕНА №6821518 від 12.03.2026 та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення. 

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, у якій зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Апелянт вказує, що факт керування позивачем транспортним засобом підтверджується повідомленням заявниці, письмовими поясненнями свідків, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та інформацією з баз даних Національної поліції. Також апелянт зазначає, що суд безпідставно не врахував письмові пояснення свідків та помилково визначив Управління патрульної поліції в Хмельницькій області відповідачем у справі.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2025 у справі №686/21758/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили 15.10.2025. 
Постановою серії ЕНА №6821518 від 12.03.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що він 12.03.2026 о 21 год. 10 хв. у м. Хмельницькому по вул. Кам`янецькій, 190 керував транспортним засобом Renault Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та не пред`явив на вимогу поліцейського реєстраційний документ на транспортний засіб. 
На підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем надано відеозапис з нагрудних камер поліцейських, письмові пояснення свідків та інші матеріали.
Суд першої інстанції встановив, що на відеозаписі зафіксовано стоячий транспортний засіб та ОСОБА_1 на відстані від автомобіля, однак безпосередній факт керування транспортним засобом позивачем не зафіксовано. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що саме він керував транспортним засобом Renault Scenic та привіз ОСОБА_1 до місця події, після чого залишив автомобіль та пішов додому. 

IV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила у спосіб, що дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, реєстраційний документ на транспортний засіб. Частиною 4 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Отже, для наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, необхідним є встановлення факту керування транспортним засобом відповідною особою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 12.03.2026 за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
Наданий відповідачем відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить фіксації руху транспортного засобу під керуванням позивача або перебування позивача за кермом автомобіля під час руху. Як правильно встановив суд першої інстанції, на відеозаписі зафіксовано лише стоячий транспортний засіб та позивача на певній відстані від нього. 
Доводи апеляційної скарги щодо достатності письмових пояснень свідків для підтвердження факту керування транспортним засобом колегія суддів відхиляє.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив письмові пояснення, оскільки відповідач не виконав покладений на нього обов`язок довести правомірність свого рішення. Аналогічний підхід викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 у справі №560/751/17. 
Посилання апелянта на інформацію з баз даних Національної поліції та на попередні випадки керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджують факту керування транспортним засобом саме 12.03.2026 о 21 год. 10 хв. у м. Хмельницькому по вул. Кам`янецькій, 190.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень саме на відповідача покладається обов`язок доказування правомірності свого рішення.
При цьому згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, відповідно до якої сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Крім того, у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості усі сумніви щодо події порушення та винності особи тлумачаться на її користь. 
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо неналежного відповідача.
Матеріалами справи підтверджується, що Управління патрульної поліції в Хмельницькій області брало участь у розгляді справи як відповідач, подало відзив на позов та реалізувало процесуальні права сторони у справі. Крім того, наведені доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності належних доказів події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕНА №6821518 від 12.03.2026 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення — без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2026 є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними доказами, та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування чи зміни відсутні. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Яремчук К.О.    Сушко О.О.