Справа № 357/8570/26
3/357/2901/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2026 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону № 2 відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

03.05.2026 о 16 год. 14 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в Київській області, Білоцерківському районі, с. Розаліївка, по вул. Дружби, 15, керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 05.02.2026, та вчинив зазначене правопорушення повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕНА № 6294236 від 07.12.2025), чим порушив п. 2.1. а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 № 659951 від 07.05.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, просив суворо не карати, а у разі визнання винним - розстрочити сплату штрафу, передбаченого санкцією статті, строком на 12 місяців.
Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
За повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Так, з матеріалів справи та показань ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що останній керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування та будучи позбавленим права керування відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 05.02.2026, та вчинив правопорушення повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА № 6294236 від 07.12.2025.
Таким чином, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.1. а ПДР України доводиться матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 659951 від 07.05.2026; довідкою щодо наявності посвідчення водія, довідкою з адмінпрактики на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення, постановою серії ЕНА № 6294236 від 07.12.2025, рапортом, дисками з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…
Разом з тим, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, неможливо накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.
Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , за таких обставин, неможливо застосувати до останнього оплатне вилучення транспортного засобу.
Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 по справі № 702/301/20 дійшла правового висновку, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу. 
Згідно статті 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. 
Частиною 1 статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Згідно статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Статтею 301 КУпАП передбачено можливість відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за наявності обставин, що ускладнюють її виконання, яке здійснюється в порядку встановленому законом. 
За змістом частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. 
Таким чином, з урахуванням зазначених обставин та майнового стану ОСОБА_1 , який свідчить про те, що в строк, передбачений статтею 307 КУпАП, останній не має можливості сплатити накладений на нього штраф, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 , слід задовольнити та розстрочити виплату штрафу в розмірі 40 800 гривень терміном на 12 місяців, шляхом сплати ним щомісячних платежів у розмірі 3 400 гривень до повного погашення призначеного судом штрафу.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, 221, 284, 40-1 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Розстрочити  ОСОБА_1  виплату суми штрафу у розмірі 40 800 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу дванадцятьма рівними частинами по 3 400 (три тисячі чотириста) гривень помісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.
Після сплину строку, на який розстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. в дохід держави.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя	Руслан ОЗАДОВСЬКИЙ