ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1270/26 Справа № 182/2751/25 	  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює продавцем в магазині, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
закрито провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року, 24.04.2025 р. о 17.30 год. в с. Кам`янське по вул. Будівельників, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz д.н. НОМЕР_1 , виконуючи маневр руху заднім ходом, не впевнилася в безпечності маневру та здійснила наїзд на перешкоду. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 ПДР України.
Відповідно до обставин, викладених у протоколі серія ААД №797462 від 30.04.2025 року:
24.04.2025 р. о 17.30 год. в с. Кам`янське по вул. Будівельників біля буд. 12, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz В-180 д.н. НОМЕР_1 , вчинила ДТП та залишила місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10.а ПДР України..
Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року, справу №182/2751/25 провадження №3/0182/235/2026 та справу №182/2752/25 провадження №3/0182/234/2026  об`єднано в одну справу під загальним №182/2751/25 провадження №3/0182/235/2026 тазакрито провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
На вказану постанову суду, особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій вона просить постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про пошкодження її транспортного засобу, а саме не зазначено: місце пошкодження; не встановлено місце контактування деталей автомобіля з люком; пошкодження лакофарбового покриття та ці обставини не зафіксовані фото або відео матеріалами. Суд не звернув уваги на те, що порушення п.10.1 ПДР України в її діях не було, оскільки згідно фабули протоколу вона рухалась заднім ходом, що має відповідати порушенню п. 10.9 ПДР України. Крім того, виходячи з приписів п. 10.1 ПДР України вона мала створити перешкоду або небезпеку іншим учасниками руху, але в фабулі протоколу та матеріалах, доданих до нього, відсутні відомості про інших учасників дорожнього руху, яким вона фактично створила перешкоду. Фактично відсутній факт порушення нею п.10.1 ПДР України в її діях відсутній і склад правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 130 ч.4 КУпАП. Вказує на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, доводи сторін, приходжу до наступного висновку.
Апеляційний суд з метою додержання прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме знайомитися з матеріалами справи, бути присутнім в судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, належним чином повідомив ОСОБА_2 про місце, день та час слухання справи, проте останній своїми правами не скористався, до апеляційного суду не з`явився.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п.2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даний факт підтверджується обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №994032 від 30.04.2025 року; схемою місця ДТП, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz В-180 н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркувального місця, яке розташоване навпроти буд. 12 по вул. Будівельників, рухаючись заднім ходом в бік виїзду з прибудинкової території, здійснила наїзд на перешкоду (люк). Після цього, гр. ОСОБА_1 продовжила рух вперед та припаркувала автомобіль на місце, де він знаходився. Характер отриманих механічних пошкоджень транспортного засобу, відображених у схемі ДТП, вказує на те, що гр. ОСОБА_1 здійснила зіткнення заднім бампером свого автомобіля з перешкодою (люком), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , поясненнями представника потерпілої ОСОБА_4 , фотознімками доданими до протоколу.
Також вина ОСОБА_1 у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні підтверджується поясненнями учасників, які були допитані судом І інстанції, а саме у судовому засіданні І інстанції ОСОБА_1 зазначила, що 24.04.2025 року після обіду вона вирішила поїхати в аптеку і в магазин. Сіла за кермо автомобіля Mercedes-Benz д.н. НОМЕР_1 і почала виконувати маневр руху заднім ходом для розвороту. Відчула, що на щось наїхала і подивившись в дзеркало, вона побачила маленьку дівчинку позаду автомобіля. Подумала, що наїхала на неї. Після чого, вийшла з автомобіля підійшла до дівчинки і запитала, чи все добре, на що дівчина відповіла, що все гаразд та одразу побігла додому. А вона, перебуваючи у шоковому стані, виконала маневр прямо і припаркувала автомобіль на місце, де він стояв раніше. Піднялася в квартиру, де почала вживати алкоголь (коньяк). Через деякий час, до неї прийшли працівники поліції, розпитали про обставини. З протоколом була згодна, вину свою визнала. Просила не позбавляти її посвідчення водія, бо вона кожен день їздить на роботу на автомобілі, у зв`язку з обстрілами.
Також вина ОСОБА_1 у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні підтверджується поясненнями учасників, які знаходяться в матеріалах справи.
Відповідно до довідки КП «НМЛ» №4 НМР», ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,була доставлена бригадою ШМД до відділення екстреної допомоги з забоями м`яких тканин правої стопи.
Вищенаведені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять той факт, що ОСОБА_1  порушила вимоги Правил дорожнього руху, скоїла дорожньо-транспортну пригоду, та з мотиву уникнути відповідальність залишила місце вчинення ДТП,
Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушень п.п. 10.1, 2.10 ПДР України, а тому, на думку апеляційного суду в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що  в матеріалах справи відсутні відомості про пошкодження її транспортного засобу, а саме не зазначено: місце пошкодження; не встановлено місце контактування деталей автомобіля з люком; пошкодження лакофарбового покриття та ці обставини не зафіксовані фото або відео матеріалами, є необґрунтованими, оскільки характер отриманих механічних пошкоджень транспортного засобу, відображених у схемі ДТП, вказує на те, що гр. ОСОБА_1 здійснила зіткнення заднім бампером свого автомобіля з перешкодою (люком).
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що порушення п.10.1 ПДР України в її діях не було, оскільки відсутні відомості про інших учасників дорожнього руху, яким вона фактично створила перешкоду, є необґрунтованими, оскільки п.10.1 ПДР України є узагальненою нормою 10 розділу ПДР України, яка регламентує початок руху та його безпечність, а тому посилання ОСОБА_1 на невідповідність пункту ПДР України, який вона порушила не відповідає дійсності.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, є безпідставними, оскільки в силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із джерел доказів і самі по собі формальні процедурні недоліки або технічні помилки, допущені під час складання матеріалів фіксації ДТП, не можуть бути самостійною чи автоматичною підставою для скасування судового рішення, якщо вина особи беззаперечно підтверджується сукупністю інших належних, допустимих та взаємопов`язаних доказів. При цьому, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності є достатніми для висновку про наявність в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу інкримінованого правопорушення. 
Зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та прийняття рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом обов`язковим є, зокрема, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який є джерелом права, викладений в постановах від 07.02.2018 року у справі № 910/18319 та у справі №916/2586/18 від 18.02.2020 року, відповідно до якого закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи те, що з дня вчинення адміністративного правопорушення та на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд І інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та необхідність закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року відносно  ОСОБА_1  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя         Е.Л. Ковалюмнус