Справа № 369/2846/25
Провадження № 2/369/3050/26
РІШЕННЯ
Іменем України

01.07.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: 
головуючого судді Янченко А.В., 
при секретарі судового засідання Лисяк К.О.,
розглянувши матеріали цивільної справи № 369/2846/25 за позовом ОСОБА_1 до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання материнства,-
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання материнства.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебувавала в стосунках з чоловіком, якого звали ОСОБА_3 , і не перебуваючи з ним у шлюбі завагітніла. Чоловік дізнавшись про це покинув її. ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4 , однак у зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України не мала можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у встановленому законом порядку. У зв`язку з чим державна реєстрація народження дитини проводилась за рішенням органу опіки та піклування відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №8 від 16.01.2024 р. тимчасово призначено опікуном дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка зазначила, що фактично є матір`ю дитини, проживає разом із нею, займається її вихованням та утриманням, однак у позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження дитини не має можливості, оскільки Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) їй було відмовлено у внесенні відповідних змін.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 30.09.2025 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Після надходження до суду висновку експерта ухвалою суду від 26.02.2026 року провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 28.04.2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивачка та її представник адвокат Михайлов Сергій Вікторович надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити.
Відповідач Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечував.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Третя особа Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України).
Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30.09.2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12 грудня 2023 року Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_4  народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Золотоноша, Золотоніського району Черкаської області, Україна, про що Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 12 грудня 2023 року складено відповідний актовий запис № 4. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_1 .
Позивачка є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , орган, що видав 3232. Датою видачі паспорта громадянина позивачки є 03.09.2021.
Також судом встановлено, що позивачка зверталась до відповідача з заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини, але згідно відповіді Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №45/30.25-20 від 18.12.2024 року актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено на підставі ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Тобто прізвище, ім`я та по батькові матері дитини записано за інформацією служби у справах дітей, як ОСОБА_1 , що фактично відповідає даним паспорту позивачки, але без зазначення громадянства матері та дати її народження. У внесенні змін до актового запису про народження дитини позивачці відмовлено за відсутності законних підстав.
Відповідно до акту депутата Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 30 січня 2025 року позивачка зареєстрована та проживає з трьома дітьми, у тому числі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Довідкою з Білогородського академічного ліцею №2 Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області №12 від 30 січня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_4 навчається в 3-В класі.
Відповідно до висновку експерта наданого Київським державним науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, складеного на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2025 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного материнства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне материнство вважається доведеним.
Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ст. 131 СК України особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. 
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. N 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. 
У п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказано, що за наявності умов, зазначених у п.4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст.131 СК України може подати особа, яка вважає себе матір`ю дитини.
Статтею 9 Конвенції про права дитини та в принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. 
Європейський Суд з прав людини в п. 47 рішення від 18 грудня 2008 року, прийнятому у справі "Савіни проти України", вказав, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про основоположні права людини
Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Для з`ясування факту материнства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації»). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства.
Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України. 
Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Оскільки достатніх належних та допустимих доказів щодо наявності кровного споріднення між особою, записаною матір`ю дитини, та дитиною матеріали справи не містять, а висновком молекулярно-генетичного дослідження встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного материнства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,9%, суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Так, суд проаналізувавши доводи позивачки про те, що вона є матір`ю дитини, а запис про матір дитини ОСОБА_4 був здійснений на підставі рішення органу опіки та піклування, ураховуючи висновок експерта, з урахуванням найкращих інтересів дитини, вважає за необхідне забезпечити баланс між інтересами дитини та матір`ю щодо встановлення її материнства шляхом визнання ОСОБА_1 матір`ю ОСОБА_4 .
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 131, 135 СК України, суд, -
ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання материнства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м. Орджонікідзе, Дніпропетровська область, громадянку України біологічною матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Золотоноша, Золотоніський район, Черкаська область. 
Зобов`язати Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 № 4 складеного Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12 грудня 2023 року, а саме: в розділі «відомості про матір дитини» вказати ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянство - Україна.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 01.07.2026 року.

Суддя    А.В. Янченко