Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2026	Справа №607/4410/26	

22 червня 2026 року м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
-головуючої судді     Черніцької І.М.
-за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.
-сторони в судове засідання не з`явились 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №9046036 від 12 травня 2025 року в розмірі 22 047,05 грн.
В обґрунтування вимог позивач вказав, що 12 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9046036. 
Відповідач належним чином не виконав зобов`язання та у встановлений строк коштів не повернув. 
24 грудня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №24122025/3, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №9046036 від 12 травня 2025 року в розмірі 22 047,05 грн, з яких: 4695 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5587,05 грн – сума заборгованості за відсотками та 11 765 грн – заборгованість за штрафом.
Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.
Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що дійсно отримав через онлайн-сервіс кредитні кошти у розмірі 4 600 грн. Водночас він не погоджується із заявленою позивачем сумою стягнення у розмірі 22 600 грн, вважаючи її необґрунтованою та сформованою переважно за рахунок незаконних штрафів, пені та надмірних відсотків. 
Крім того, він є військовослужбовцем, брав безпосередню участь у захисті Батьківщини та зазнав поранення, що підтверджується медичними документами. Відповідно до статей 14–15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у період дії особливого періоду військовим заборонено нараховувати будь-які штрафні санкції чи пеню за прострочення кредитних зобов`язань.
Посилаючись на наведене, просив визначити розмір заборгованості виключно в межах отриманої суми кредиту. 
У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідач був присутній у попередньому судовому засіданні, повідомив обставини викладені у відзиві.
Судом встановлено, що 12 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір за №9046036 про надання споживчого кредиту (далі – договір, кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит на суму 6500 грн, строком на 360 днів (п. п. 1.3, 1.4 Договору). 
Вказаний Договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С5682.
Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами (п. 1.5 Договору), а саме стандартна процента ставка 1 % в день від суми кредиту, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (п.1.5.1).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 2333,95% річних (п. 1.9.).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 29 900 грн (п.1.10.).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1.).
Згідно графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №9046036 від 12 травня 2025 року (Додаток №1) встановлено, що сума кредиту - 6500 грн, сума нарахованих процентів – 23400 грн, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів – 07 травня 2026 року.
Також сторони підписали паспорт споживчого кредиту, яким погоджені аналогічні умови. 
Згідно відповіді ТОВ «Контрактовий дім» №19024 від 30 грудня 2025 року встановлено, що 12 травня 2025 року через платіжну систему було перераховано кошти в розмірі 6500 грн, номер картки: НОМЕР_1 (а.с. 23). 
Як вбачається з картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором №9046036 від 12 травня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 22 047,05 грн, з яких: 4695 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5587,05 грн – сума заборгованості за відсотками та 11 765 грн – заборгованість за штрафом. 
З вказаної картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) встановлено, що 13 травня 2025 року ОСОБА_1 сплатив на погашення заборгованості 2000 грн
24 грудня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) укладено договір факторингу за №24122025/3.
Відповідно до положень п. 1.1 договору, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід?ємною частиною Договору.
Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору.
В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості, до Боржників, Клієнт зобов?язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №4 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №5).
Як вбачається з платіжної інструкції №221 від 26 грудня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «Авентус Україна» 8 000 879,04 грн, призначення платежу: оплата Договору факторингу №24122025/3 від 24 грудня 2025 року.
24 грудня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна» підписали акт прийому-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу №24122025/3 від 24 грудня 2025 року.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №24122025/3 від 24 грудня 2025 року встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №9046036 на загальну суму 22 047,05 грн, з яких: 4695 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5587,05 грн – сума заборгованості за відсотками та 11 765 грн – заборгованість за штрафом. 
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Положеннями ч. 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Таким чином, на підставі укладеного між сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено електронний кредитний договір за №9046036 від 12 травня 2025 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З матеріалів справи встановлено, що 12 травня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9046036, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6500 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на його банківську картку.
Відповідач ОСОБА_1 був присутній у попередніх судових засіданнях та не заперечив факт укладення вказаного договору та отримання коштів від позивача.
Доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту на суму 4695 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо заборгованості за відсотками та штрафом, слід зазначити наступне.
Як вбачається із довідки ВЧ НОМЕР_2 №790 від 26 лютого 2026 року, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №517 від 18 липня 2025 року встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 11 червня 2025 року отримав поранення: вибухове поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої кисті, травматична ампутація четвертого, п`ятого пальців правої кисті. Вогнепальний перелом основної фаланги третього пальця правої кисті, стороннє тіло правої кисті.
В силу вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, заборгованість за процентами та штрафом нарахована в період дії воєнного стану, суд вважає, що нарахована останньому заборгованість за відсотками в сумі 5587,05 грн та заборгованість за штрафом в сумі 11 765 грн підлягає списанню позивачем в силу вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №9046036 від 12 травня 2025 року у розмірі 4695 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, оскільки позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів.
Окрім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 566,97 грн (4695 * 2662,40 / 22047), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»  заборгованість за кредитним договором №9046036 від 12 травня 2025 року в розмірі 4695 грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 566,97 грн судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вул. Лісова, 2, м. Бровари, Броварський район, Київської області, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 22 червня 2026 року.

Головуюча суддя       І.М. Черніцька