Справа №559/4491/25
Провадження №2/568/152/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
/заочне/
12 травня 2026 року     м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді    Кондратюка В.В.
секретаря судового засідання  Ковальчук Н.В., Саган В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Тараканівської сільської ради, Дубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини
за відсутності сторін судового провадження,
У С Т А Н О В И В:
Виклад доводів заявника
20.10.2025 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із позовною заявою, в якій просить суд: визнати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Дубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області внести зміни до актового запису про народження дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у графі «відомості про батька», виключити відомості про ОСОБА_2 , а батьком дитини вказати його – ОСОБА_1 ; змінивши прізвище дитини на ОСОБА_5 , а по батькові на ОСОБА_6 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у 2014 році він перебував у близьких стосунках зі ОСОБА_7 , в той час вона юридично ще перебувала у шлюбі з іншим чоловіком – ОСОБА_2 .
У 2014 році ОСОБА_7 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна із позивачем дочка – ОСОБА_4 .
Оскільки ОСОБА_7 на час народження дочки перебувала офіційно в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , то останній був записаний в акті про народження дитини.
02.02.2017 рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 – розірвано.
Після розлучення, позивач та ОСОБА_7 стали проживати разом.
05.05.2025 позивач та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб.
Позивач бажає, щоб дочка ОСОБА_8 носила його прізвище.
Для підтвердження кровного споріднення позивач звернувся до клініки «Медікал Геномікс Україна» де зробив ДНК-тест. Згідно висновку ДНК-дослідження № MGU2544 від 15.09.2025 біологічне батьківство позивача, ОСОБА_1 щодо дитини, ОСОБА_4 не може бути виключене, оскільки у них виявлено збіг алелів по всім 21 інформативним локусам. Вважаючи апріорну ймовірність батьківства рівною 50%, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,999999%. Із даним висновком позивач звернувся до РАЦСу з питань присвоїти дитині його прізвище, однак йому було повідомлено, що для внесення змін в актовий запис потрібне рішення суду.
Позивач вказує, що точно і конкретно про те, що він є батьком дитини ОСОБА_8 , він дізнався після того, як зробив тест ДНК., тому строк на подання позову не пропустив.
Процесуальний хід справи
20.10.2025 позивач звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із позовною заявою.
20.10.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дубенського міськрайонного суду Рівненської області головуючим суддею визначено суддю Томіліна О. М
03.11.2025 ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області позовну заяву передано до Радивилівського районного суду Рівненської області, оскільки відповідач зареєстрований в с.Іванівка, на яке на даний час розповсюджується територіальна юрисдикція (підсудність) Радивилівського районного суду Рівненської області.
25.11.2025 позовна заява надійшла до Радивилівського районного суду Рівненської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кондратюка В. В.
Ухвалою судді від 27.11.2025 відкрито провадження у справі за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 18.12.2025. 
01.12.2025 від третьої особи, Служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації, надійшло клопотання про залучення у справі Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради, як заінтересованої особи та виключення у вказаній справі, заінтересованої особи – служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації.
18.12.2025 підготовче судове засідання відкладено заклопотанням представника позивача.
15.01.2026 від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить задовольнити клопотання третьої особи, Служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації від 01.12.2025, а підготовче судове засідання провести за відсутності позивача та його представника.
16.01.2026 підготовче судове засіданні відкладено у зв`язку із відсутністю енергопостачання в суді.
03.02.2026 від представника позивача надійшла заява про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 – матір дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
10.02.2026 від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача та його представника.
10.02.2026 в підготовчому судовому засіданні винесено ухвалу, відповідно до якої замінено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, Службу у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації, належною третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Службу у справах дітей Тараканівської сільської ради та залучено до участі у справі ОСОБА_3 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.и.
19.02.2026 від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача та його представника.
20.02.2026 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання призначеного на 24.02.2026 за відсутності представника служби.
23.02.2026 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Ковальчук І. П. надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи за її відсутності. 
24.02.2025 винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 9 годину 00 хвилин 17 березня 2026 року.
16.03.2026 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання призначеного на 17.03.2026 за відсутності представника служби.
17.03.2026 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання призначеного на 17.03.2026 за відсутності позивача та його представника.
17.03.2026 судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача.
09.04.2026 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання призначеного на 14.04.2026 за відсутності представника служби.
14.04.2026 судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача, позивача та його представника.
14.04.2026 після судового засідання від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання призначеного на 14.04.2026 за відсутності позивача та його представника.
01.05.2026 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи за відсутності представника служби.
05.05.2026 судом оголошено про перехід до стадії прийняття судового рішення та відкладення ухвалення і проголошення судового рішення на 12.05.2026 о 09 год 00 хв. 
Інших клопотань, заяв чи заперечень до суду не надходило
Позиції учасників справи
Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали із викладених у ній підстав, просили її задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач, який судом належним чином, вчасно, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання 05.05.2026 повторно не з`явився, відзиву на позов в порядку передбаченому ст. 178 ЦПК України, не подав та своїм правом на подання заперечень проти позову - не скористався.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. При цьому, подала заяву про розгляд справи без її участі де, також, вказала про те, що підтримує позовних вимоги.
Представник Служби у справах дітей Тараканівської сільської ради в судове засідання не з`явилась. При цьому, подала заяву про розгляд справи без її участі, де, також, вказала про те, що підтримує позовних вимоги.
Представник Дубенського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про місце, дату та час судового засідання.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) - не застосовувалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст.131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Фактичні обставини справи, докази що їх підтверджують та зміст правовідносин, що встановлені судом
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області 28.02.2002, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Судобичі Дубенського району Рівненської області. На 11-й сторінці паспорта відмітка про місце проживання: 28.02.2002 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії картки фізичної особи – платника податків від 14.07.2001, ОСОБА_1 одержав РНОКПП НОМЕР_2 .
Згідно із копією паспорта ID № НОМЕР_3 ; орган, що видав: 5616; дата видачі: 30.04.2025; ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Дубно, Рівненська область; РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/006117476 від 12.05.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , УНЗР НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , з 06.08.2008 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно, Рівненська область, про що 31.03.2015 складено відповідний актовий запис №128, у графах батьки зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_7 .
Згідно копії відомостей про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати свого народження зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , виданого 05.04.2025, між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Судобичі, Дубенський район, Рівненська область та ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Дубно, Рівненська область, 05.04.2025 Дубенським ВДРАЦС у Дубенському районі Західного МРУЮ Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 45. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини – ОСОБА_5 .
Відповідно до копії довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, яка видана Тараканівською сільською радою Дубенського району Рівненської області 29.09.2025 № 547, власнику будинку - ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , про те, що до складу зареєстрованих входять усього 11 осіб: 
-ОСОБА_1 (проживає без реєстрації), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноваж., власник;
-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина;
-ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка дружини;
-ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син дружини;
-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка дружини;
-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка;
-ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати, власник 1/3;
-ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , сестра, власник 1/3;
-ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , племінник;
-ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , племінниця;
-ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , брат.
Згідно із копією висновку клініки «Медікал Геномікс Україна» про біологічне батьківство № MGU2544 від 15.09.2025 (лабораторний номер аналізу: HID25-002722, номер заключення: HID25-002722/C1F1), результат: Біологічне батьківство донора зразка маркованого « ОСОБА_1 » щодо донора зразка маркованого « ОСОБА_4 » не може бути виключено. Комбінований індекс батьківства (Combined Parentage Index – CPI): 14 652 361 270. Ймовірність батьківства: 99.99999999%. Висновки та інтерпретація результатів: Ґрунтуючись на результатах, отриманих при аналізі нижчезазначених 23 генетичних систем (локусів), біологічне батьківство донора зразка маркованого « ОСОБА_1 » щодо донора зразка маркованого « ОСОБА_4 » не може бути виключено, оскільки у них виявлено збіг алелів по всім 21 інформативним локусам. Величина комбінованого індексу батьківства (CPI): 14 652 361 270 є продуктом величин індексу батьківства (РІ) по кожному проаналізованому локусу і свідчить про те, що отримані генетичні дані в 14 652 361 270 разів більш ймовірні, що донор маркованого зразка « ОСОБА_1 », а не випадково взятий чоловік тієї ж самої етнічної групи, є біологічним батьком донора маркованого зразка « ОСОБА_4 ». Вважаючи апріорну ймовірність батьківства рівною 50%, ймовірність батьківства в цьому випадку становить 99,99999999 %.
Відповідно до копії рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.02.2017 № 559/2206/16-ц, шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрований 05.06.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського МРУЮ Рівненської області, актовий запис № 150 – розірвано. Після розірвання шлюбу дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати із матір`ю.
Норми права, що застосовані судом при вирішенні справи
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.
Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Частиною 2 ст. 125 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Статтею 128 Сімейного кодексу передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.
Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до пункту 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (зі змінами) якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.
Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог
Позивач вказує, що був не переконаний в тому, що є батьком дитини, адже на момент народження сина його матір перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, який згідно з законом і вказується як батько дитини. Окрім того, остаточно визначився з питанням щодо свого батьківства після того, як отримав висновок ДНК. Суд вважає, що строк звернення до суду з позовом дотримано.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).
(постанова КЦС ВС у справі № 361/2653/15-ц від 15.04.2021)
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
(постанова КЦС ВС від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18)
Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
(постанова КЦС ВС від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18).
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
(постанова КЦС ВС від 25.08.2020 у справі № 478/690/18).
Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. 
(постанова КЦС ВС від 23.10.2019 у справі №382/2559/15-ц)
Передумовою звернення до суду у справах про виключення запису про батьківство є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. 
(постанова КЦС ВС від 06.04.2021 у справі № 676/1200/20)
Беручи до уваги висновок про біологічне батьківство № MGU2544 від 15.09.2025, який у суду не викликає сумнівів,біологічне батьківство позивача, ОСОБА_1 , відносно дитини, ОСОБА_4 , ймовірність якого становить 99,99999999 %, бажання позивача довести факт батьківства відносно своєї дитини, суд висновує про доведеність факту батьківства позивачем. Таким чином суд вважає доведеним факт батьківства позивача щодо дитини ОСОБА_4 .
Позивач, ОСОБА_1 , з 05.04.2025 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , яка є матір`ю дитини, ОСОБА_4 , причому ОСОБА_3 підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 .. Надаючи оцінку доводам позивача, суд враховує, що зв`язок позивача з дитиною вважається достатньою підставою для того, щоб віднести їхні родинні відносини до сфери сімейного життя в тому значенні, в якому це поняття вживається в ст.8 Конвенції. Коли встановлено наявність сімейних зв`язків з дитиною, держава повинна діяти так, щоб дозволити цим зв`язкам розвиватись, а також, щоб дати правові гарантії, які б забезпечили інтеграцію дитини в сім`ю, починаючи з моменту народження. Ключовим є наявність доступної процедури, використовуючи яку, батько дитини міг би вимагати визнати його батьком дитини (рішення в справі «Ружанський проти Польщі»).
З метою забезпечення цих гарантій, враховуючи баланс між інтересами дитини, і між інтересами батька, який бажає виконувати свої обов`язки перед дитиною, наявність висновку ДНК-дослідження № MGU2544 від 15.09.2025, яким доведений факт батьківства позивача, встановлених обставин справи, а саме, що з дитина проживає з позивачем, запис про відповідача ОСОБА_2 , як батька, в свідоцтві про народження був внесений через його перебування в шлюбі з матір`ю дитини, суд вважає позов обґрунтованим.
Враховуючи викладене, до актового запису про народження дитини необхідно внести зміни, зазначивши позивача батьком дитини, відповідно необхідно внести зміни до актового запису про народження дитини, народження ОСОБА_4 , і вказати батьком позивача, ОСОБА_1 , виключивши попередні відомості про батька « ОСОБА_2 ». Також необхідно у графі «по батькові дитини» змінити з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_6 », та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_5 »
Судові витрати
Щодо судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції № 1.357424637.1 від 16.10.2025, з огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Тараканівської сільської ради, Дубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 уродженця с. Судобичі, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 , в м. Дубно, Рівненської області про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області вчинено актовий запис № 128 від 31.03.2015 року.
Внести зміни до актового запису № 128 від 31.03.2015 року про народження дитини, ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 , в м. Дубно, Дубенського району, Рівненської області, вчиненого Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, а саме у розділі відомості про батька записати батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 уродженця с. Судобичі, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_5 », а по батькові з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_6 ».
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при поданні позову в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Роз`яснити відповідачеві, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Представник позивача: адвокат Турянська Лілія Миколаївна, РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: вул. Данила Галицького, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_2 , відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог 1: Служба у справах дітей Тараканівської сільської ради, ЄДРПОУ 44307519, адреса: вул. Львівська, 117, с.Тараканів, Дубенський район, Рівненська область, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог 2: Дубенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ЄРДПОУ 35091306, адреса: вул. Мирогощанська, 59, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: адресою АДРЕСА_1 , відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Повний текст рішення виготовлено 20.05.2026.

Суддя       Володимир КОНДРАТЮК