ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/12672/22 пров. № А/857/26431/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Боршовського Т. І.	
 	Носа С. П.	

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року у справі № 380/12672/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду, 
місце ухвалення судового рішення 	м. Львів	
суддя у І інстанції	Желік О.М.,	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
08.04.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій просить встановити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену доплату до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 в сумі 143947,46 грн. В обґрунтування такого вказав, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу перераховано пенсію, доплата складає 143947,46 грн. 
Вважає, що у даній ситуації наявний факт частково невиконання ГУ ПФУ рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати, протягом більш ніж двох місяців.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року у справі № 380/12672/22 у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовлено.
Не погоджуючись з обумовленою ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову якою задовільнити його заяву. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги позивач зокрема зазначає, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. При цьому скаржник вказує, що з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлявся шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося неврученим.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
За приведених обставин, позивач вважається повідомленим по розгляд апеляційної скарги. 
За відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України). 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, тому суд вважає безпідставними доводи представника позивача, які наведені в заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі № 380/12672/22.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 в справі № 380/12672/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області шляхом:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.08.2021 №5к/вих./7.2/5708 про розмір грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.08.2021 №5к/вих./7.2/5708 про розмір грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262, починаючи з 01.04.2019.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. сплаченого судового збору.
08.04.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій просить встановити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену доплату до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 в сумі 143947,46 грн. В обґрунтування такого вказав, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу перераховано пенсію, доплата складає 143947,46 грн. Вважає, що у даній ситуації наявний факт частково невиконання ГУ ПФУ рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати, протягом більш ніж двох місяців.
Відповідач надіслав на адресу суду заперечення на заяву позивача, в якій вказав, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №380/12672/22 проведено перерахунок пенсії позивачу згідно покладених судом зобов`язань. Повідомив, що на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019. Доплата пенсії з 01.04.2019 по 31.12.2022 становить 143947,46 грн. Зазначив, що у жовтні 2025 року, листопаді 2025, грудні 2025, лютому 2026, березні 2026 ОСОБА_1 додатковими відомостями на виконання погашення заборгованості за судовими рішеннями відповідно до вимог Порядку виплачено кошти в наступному розмірі на загальну суму 766,05 грн: 187,35 грн; 187,35 грн; 187,35 грн; 103 грн; 101 грн. Виплата здійснюється згідно рішення у справі №380/7929/21. Просив у задоволенні заяви відмовити.
Від позивача на адресу суду надійшла заява про спростування заперечення на заяву від 08.04.2026 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №380/12672/22 у якій навів доводи аналогічні тим, які викладені в заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Водночас, з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX (далі Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».
Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Як зазначено у пояснювальній записці до проєкту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803 ) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №1218-р.
Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що прийняттям Закону № 4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.
Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.
Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.
Застосовуючи абзац другий частини третьої статті 378 КАС України колегія суддів встановила, що оскільки рішення суду першої інстанції, не було виконане у частині виплати грошових коштів, процесуальний закон передбачає можливість зміни способу виконання із зобов`язання вчинити дії (перерахувати та виплатити) на стягнення конкретної нарахованої суми з боржника.
З матеріалів справи убачається, що на виконання рішення суду у цій справі відповідачем здійснив перерахунок пенсії скаржнику за наслідками якого нараховано 143947,46 грн. 
У жовтні 2025 року, листопаді 2025, грудні 2025, лютому 2026, березні 2026 ОСОБА_1 додатковими відомостями на виконання погашення заборгованості за судовими рішеннями відповідно до вимог Порядку виплачено кошти в наступному розмірі на загальну суму 766,05 грн, а зокрема: 187,35 грн; 187,35 грн; 187,35 грн; 103 грн; 101 грн.
Отож сума заборгованості за вказаним судовим рішенням становить 143181,40 грн (143947,46 грн. – 766,05 грн), що свідчить лише про часткове невиконання рішення суду боржником.
У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 143181,40 грн, є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем.
Відтак, наявні підстави для заміни невиконаного зобов`язання нарахувати та виплатити грошові кошти на стягнення з відповідача цих коштів для забезпечення належної реалізації права позивача. 
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22, яка враховується судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї апеляційної скарги.
Підсумовуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, відтак оскаржуване судове рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нового про часткове задоволення такої заяви позивача, з наведених вище підстав, тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 317, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року у справі № 380/12672/22 скасувати та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду задовольнити частково.
Змінити спосіб виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 в справі № 380/12672/22 у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.08.2021 №5к/вих./7.2/5708 про розмір грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262, починаючи з 01.04.2019 року на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Код ЄДРПОУ 13814885, адреса м.Львів Вул. Митрополита Андрея,10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) нарахованої та невиплаченої за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 в справі № 380/12672/22 пенсії у сумі 143181,40 грн. 
Стягнути за рахунок бюджетного фінансування Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Код ЄДРПОУ 13814885, адреса м.Львів Вул. Митрополита Андрея,10) користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу у розмірі 3328 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Т. І. Боршовський 	
 	 	С. П. Нос