ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/3513/26 
№ провадження 2/646/3158/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі
головуючої судді Іщенко О. В.,
секретар судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 ,
представник позивачки ОСОБА_2 
відповідач ОСОБА_3 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій позивачки та відповідача; заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі
До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 27 квітня 2006 року між нею та відповідачем Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 93.
Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка зазначає, що протягом останнього року і п`яти місяців шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені: спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, сімейні стосунки припинені, намір на їх відновлення відсутній.
Неповнолітня донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачкою та надалі перебуватиме на її утриманні й під опікою. При цьому позивачка не заперечує проти спілкування батька з донькою та його участі у її вихованні.
Як підставу для розірвання шлюбу позивачка зазначає повну втрату взаєморозуміння між подружжям, відсутність спільних інтересів, а також істотні розбіжності у поглядах на подальше сімейне життя. Почуття взаємної любові, поваги та підтримки між сторонами втрачені, у зв`язку з чим збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам обох сторін.
З огляду на викладені вище обставини, ураховуючи положення статей 24, 104, 105, 110, 112 та 113 Сімейного кодексу України, позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 27 квітня 2006 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 93; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, що було у шлюбі - « ОСОБА_6 »; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні. 
У судове засідання, призначене на 18 травня 2026 року позивачка та її представник не з`явились, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином. На офіційну електронну адресу суду від позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання без її участі.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини справи; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
27 квітня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб за актовим записом № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 27 березня 2026 року Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Від шлюбу подружжя має дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 08 грудня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 08 грудня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Із пояснень відповідача, що надані ним у судовому засіданні убачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та позивачкою; ОСОБА_3 зазначив суду, що позивачка вже не перший раз подає позовну заяву про розірвання шлюбу, перед цим подружжю вдалося примиритися, а цього разу, якщо вже позивачка дійсно не бажає збереження сім`ї, то він не заперечує.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між подружжям - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до пункту 10) Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно із якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до частини першої статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Разом з тим, суд ураховує правову позицію Верховного Суду по справі № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.
Отже, судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем давно припинені, проживають вони окремо, тому, подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання спільної неповнолітньої дитини між сторонами у справі немає.
Ураховуючи викладене, суд уважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_3 27 квітня 2006 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 93, підлягає розірванню з підстав неможливості подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї.
Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить лише від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. 
У зв`язку з тим, що позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище, що було у шлюбі, суд залишає їй прізвище - « ОСОБА_6 ».
Відповідно до частини першої статті 134 Цивільного процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно із частиною першою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи той факт, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на її користь суму судового збору у розмірі 1 331,20 гривень.
Докази в підтвердження наявності інших судових витрат в матеріалах справи відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову не застосовувалися.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27 квітня 2006 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 93 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено 18 травня 2026 року.

Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_5 , email: ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ; номер телефона: НОМЕР_7 , email: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Іщенко