ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026	Справа № 910/8714/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши матеріали господарської справи 

За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" 
до 1) Акціонерного товариства "БАНК СІЧ",
2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідачів - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" Стрюкова Ірина Олександрівна 
про стягнення 483 502,15 грн та зобов`язання вчинити дії

Представники: 
від позивача: Пащенко О.О.;
від відповідача-1: Сидоренко Ю.А.;
від відповідача-2: Сидоренко Ю.А;
від третьої особи: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" (далі - відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2), в якому просить суд:
- стягнути з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн., внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн., внески на благоустрій території 36 809,59 грн, всього 414 663,49 грн та 55 734,81 грн інфляційні втрати, 13 103,85 грн 3% річних;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" суму позачергової заборгованості на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн., внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн., внески на благоустрій території 36 809,59 грн, всього 414 663,49 грн та 55 734,81 грн інфляційні втрати, 13 103,85 грн 3% річних.
16.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів направлення позову третій особі. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 (суддя Андреїшина І.О.) позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" залишено без руху. Встановлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" спосіб усунення недоліків позовної заяви.
23.07.2025 до суду надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 (суддя Андреїшина І.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8714/25. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.09.2025. Залучено до участі у справі Стрюкову Ірину Олександрівну третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідачів.
14.08.2025 до суду надійшла заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження процесуальних строків та відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні, в якій відповідач-2 просить суд продовжити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, встановлений судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі 910/8714/25 процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву - до 15 днів; відкласти розгляд справи № 910/8714/25 у підготовчому судовому засіданні слуханням на іншу дату та час.
14.08.2025 до суду надійшла заява Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" про продовження процесуальних строків та відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні, в якій відповідач-1 просить суд продовжити АТ "БАНК СІЧ", виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, встановлений судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі 910/8714/25 процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву - до 15 днів та відкласти розгляд справи № 910/8714/25 у підготовчому судовому засіданні слуханням на іншу дату та час.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 (суддя Андреїшина І.О.) у задоволенні клопотань Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву по справі № 910/8714/25 - відмовлено.
09.09.2025 до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 про витребування з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8714/25, у зв`язку з надходженням до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2025 (суддя Андреїшина І.О.) зупинено провадження у справі № 910/8714/25 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 апеляційні скарги Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Матеріали справи № 910/8714/25 повернуто до Господарського суду міста Києва.
24.11.2025 матеріали справи № 910/8714/25 надійшли до Господарського суду міста Києва з Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 (суддя Андреїшина І.О.) поновлено провадження у справі № 910/8714/25. Самовідвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи № 910/8714/25 задоволено. Матеріали судової справи № 910/8714/25 передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 року справу № 910/8714/25 передано на розгляд судді Щербакова С.О.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 прийнято справу № 910/8714/25 до свого провадження. Підготовче засідання призначено на 22.01.2026.
25.12.2025 до суду надійшов відзив Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на позовну заяву, в якому відповідач-2, зокрема зазначає, що Фонд не є належним відповідачем у справі, оскільки АТ «БАНК СІЧ», як юридичну особу, не ліквідовано, а відповідач-2 не був стороною зобов`язань, які виникли між відповідачем-1 та позивачем. Також, відповідач-2 вказує на те, що вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення відповідної суми до кошторису витрат можливо пред`являти лише у разі, якщо встановлено звернення Уповноваженої особи Фонду (Банк) до Фонду, а оскільки позивачем не надано доказів подання АТ "БАНК СІЧ" до кошторису витрат суми у розмірі 483 502,15 грн., заявлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовні вимоги, на думку відповідача-2, є передчасними.
25.12.2025 до суду надійшов відзив Акціонерного товариства "БАНК СІЧ", в якому відповідач-1, зокрема зазначає, що протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, проводиться тільки оплата витрат, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку, а відтак, на думку відповідача-1, не підлягають до задоволення вимоги щодо стягнення заборгованості по внескам до резервного фонду в розмірі 414 663,49 гривень. Також, відповідач-1 вказує на відсутність жодних додаткових зобов`язань під час здійснення ліквідації, в тому числі зі сплати податків і зборів, крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а відтак не може бути застосовано штрафні та фінансові санкції.
05.01.2026 до суду надійшла відповідь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" на відзив Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач, зокрема зазначає, що оскільки оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом, однак всупереч законодавчим вимогам сума 414 663,49 грн до кошторису витрат АТ «БАНК СІЧ» на ліквідацію з 2022 по 2025 роки не включена та до цього часу на рахунок ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» не сплачена. Також, позивач вказує на те, що відповідач-2 є єдиним суб`єктом, відповідальним за формування та затвердження кошторису витрат, а тому, на думку позивача, твердження відповідача-2 щодо передчасності заявлених позовних вимог є нелогічним та суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, позивач просить суд поновити строк на подання відповіді на відзив у зв`язку з перебуванням представника у щорічній запланованій відпустці. 
06.01.2026 до суду надійшло клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" про приєднання доказів направлення відповіді на відзив стороні, в якому долучає до матеріалів справи докази направлення відповіді на відзив третій особі.
20.01.2026 до суду надійшли клопотання представника Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в яких представник відповідачів просить суд задовольнити клопотання про участь в підготовчому судовому засіданні, яке призначено на 22.01.2026, в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису, через програму ВКЗ (https://vkz.court.gov.ua/). 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 відмовлено представнику Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У підготовчому засіданні 22.01.2026, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив, враховуючи характер спірних правовідносин, необхідність дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне поновити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" пропущений процесуальний строк на подання відповіді на відзив. 
Також, у підготовчому засіданні 22.01.2026 суд на місці ухвалив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкласти розгляд справи на 05.03.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/8714/25 призначено на 02.04.2026.
У судовому засіданні 02.04.2026 оголошено перерву до 23.04.2026.
У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.
Представники відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Приймаючи до уваги, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі. 
Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі ухвалено за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
У судовому засіданні 23.04.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.08.2022 було зареєстровано створене за рішенням співвласників багатоквартирного будинку - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" за адресою: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6.
Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, яке оформлено протоколом №1 від 18.01.2022, було затверджено статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6".
Відповідно до п. 1 розділу 2 Статуту, метою створення Об?єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством України та цим Статутом.
Згідно п.3 розділу 4 Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, у тому числі, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені статутом об?єднання обов?язки перед об`єднанням та іншими співвласниками; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (п. 2 розділу 6 Статуту).
Як зазначає позивач, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна від 20.10.2021 (номер витягу 280310742) Акціонерне товариство «БАНК СІЧ» до 14.03.2025 року володіло нежитловим приміщенням загальною площею 2512,60 кв. м. у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Київ, провулок Несторівський, 6 (далі - Будинок) та було членом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» (далі - ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6»). А отже, відповідач-1 був співвласником багатоквартирного будинку за вказаною адресою.
Разом з тим, на підставі рішення Правління Національного банку України №405-рш/БТ від 09.08.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення № 579 від 09.08.2022, яким розпочато процедуру виведення Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 10 серпня 2022 року до 09 вересня 2022 року (включно). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ «БАНК СІЧ», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37-39 Закону, строком на один місяць з 10 серпня 2022 року до 09 вересня 2022 року (включно) призначено начальника управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторію Сергіївну.
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.08.2022 № 654 строк тимчасової адміністрації в неплатоспроможному АТ «БАНК СІЧ» продовжено на один місяць з 10 вересня 2022 року по 09 жовтня 2022 року (включно). Відповідно до зазначеного рішення також продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію неплатоспроможного банку АТ «БАНК СІЧ», що визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема статтями 37-39 Закону, начальнику управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторії Вікторівні строком на один місяць з 10 вересня 2022 року по 09 жовтня 2022 року (включно).
В подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 №495 рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.10.2022 прийнято рішення №803 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК СІЧ» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеними рішеннями відкликано банківську ліцензію АТ «БАНК СІЧ» №260 від 22.11.2011, розпочато процедуру ліквідації АТ «БАНК СІЧ» з 10.10.2022 по 09.10.2025 включно та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «БАНК СІЧ», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Стрюковій Ірині Олександрівні (Третя особа) строком на 3 роки з 10.10.2022 до 09.10.2025 включно.
Позивач зазначає, що починаючи з 10.10.2022 Фонд прийняв в управління приміщення, належні АТ «БАНК СІЧ», у зв`язку з чим набув права та обов`язки співвласника будинку та члена ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6».
Як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» прийнято рішення, оформлене протоколом № 1 (дата проведення - 10.08.2023, дата складання - 30.08.2023), зокрема про затвердження розміру щомісячних внесків співвласників для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території; про створення ремонтного фонду ОСББ та створення резервного фонду, а саме вирішено питання внесення наступних грошових коштів співвласниками:
- з 01.09.2023 щомісячні внески для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території, розмір для нежитлових приміщень 15, 45 грн / 1 кв.м.;
- з 01.09.2023 єдиний разовий внесок на ремонт ліфту в розмірі 15, 74 грн/ 1 кв.м.
- з 01.11.2023 єдиний разовий внесок на ремонт холу в розмірі 39,43 грн/ 1 кв.м.;
- з 01.12.2023 єдиний разовий внесок на ремонт фасадів в розмірі 84,5 грн / 1 кв.м.; 
- з 01.10.2023 єдиний разовий внесок на ремонт протипожежної системи в розмірі 45,06 грн/1 кв.м.; 
- з 01.09.2023 єдиний разовий внесок на розробку Схеми благоустрою та озеленення прибудинкової території житлового будинку №6 та пров. Несторівський, встановлення шлагбаума та встановлення огороджувальних стовпчиків в розмірі 14,65 грн/1 кв.м.;
- з 01.09.2023 щомісячний внесок на формування Резервного фонду в розмірі 1,00 грн/1 кв.м.
Проте, листом від 29.08.2024 № 529/04-л уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюкова І.О. звернулась до ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6», в якому просила винести на розгляд загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» питання щодо звільнення АТ «БАНК СІЧ» від сплати єдиного разового внеску на ремонт ліфту, у зв`язку з наявністю власного ліфту та не використання домового ліфту взагалі; а також питання щодо звільнення банку від сплати єдиного разового внеску на ремонт холу, у зв`язку з наявністю та використанням окремого входу до нежилих приміщень банку з власним холом та не використанням холу будівлі.
З матеріалів справи вбачається, що загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» прийнято рішення, оформлене протоколом № 1 (дата проведення - 30.11.2024, дата складання - 06.01.2025) якими, зокрема:
- підтверджено дію затвердженого протоколом Загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» № 1 від 30.08.2023 розміру щомісячних внесків співвласників для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території на 2025 рік, зокрема для нежитлових приміщень у розмірі 15,45 грн/1 кв.м.;
- збільшено розмір щомісячних внесків співвласників до резервного фонду та встановлено, що з 01.01.2025 до базового щомісячного внеску додається щомісячний внесок на формування Резервного фонду в розмірі 2 грн/1 кв.м;
- звільнено АТ «БАНК СІЧ» від сплати єдиного разового внеску не ремонт ліфту, встановленого п. 3.1. Протоколу Загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» № 1 від 30.08.2023, у зв`язку з наявністю та утриманням власного ліфту і не використанням домового ліфту взагалі;
- звільнення АТ «БАНК СІЧ» від сплати єдиного разового внеску не ремонт холу, встановленого п. 3.2. Протоколу Загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» № 1 від 30.08.2023, у зв`язку з наявністю та використанням окремого входу до нежилих приміщень АТ «БАНК СІЧ» з власним холом та не використанням холу будівлі.
Позивач зазначає, що відповідно до вище зазначених рішень Загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» Фонд як співвласник Будинку мав сплатити та не сплатив внески у розмірі 414 663,49 грн, які розраховані із загальної площі нежитлових приміщень АТ «БАНК СІЧ» 2 512,60 кв. м.
Крім того, позивач зазначає, що рішення загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6», оформлені протоколам №1 від 30.08.2023 та № 1 від 06.01.2025 відповідачі не оскаржували, а тому вони є обов`язковими для виконання. Обов`язковість для виконання рішень також підтверджується їх частковим виконанням відповідачами, оскільки на їх підставі Фонд щомісячно сплачував щомісячні внески для забезпечення утримання та експлуатації будинку та прибудинкової території. Однак, внески на ремонт фасадів, ремонт протипожежної системи, благоустрій території, Фонд позивачу не сплачував.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідачів з претензією № 1/05_2024 від 15.05.2024, в якій просив протягом 14 календарних днів погасити у повному обсязі існуючу заборгованість, шляхом перерахування суми у розмірі 521 062, 99 грн.
Крім того, 16.05.2024 позивачем було надіслано відповідачу-2 копію протоколу № 1 від 30.08.2023 загальних зборів ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» про встановлення додаткових внесків, а також рахунки на оплату, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною АТ «Укрпошта» № 0212114822296 від 16.05.2024.
Листом від 18.06.2024 № 389/04-л Фонд надав відповідь на вищезазначену претензію позивача, в якому просив надати інформацію про нараховані та фактично сплачені суми коштів окремо по кожному єдиноразовому внеску, а також щомісячного внеску на формування резервного фонду, що підлягають сплаті співвласниками ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6».
Позивач зазначає, що не зважаючи на те, що 10.08.2023 на загальних зборах співвласників будинку приймав участь представник Фонду та отримав копію вказаного протоколу, складеного 30.08.2023, ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» було повторно надано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» Стрюковій Ірині Олександрівні копії документів, розрахунків та інформацію, щодо виконання іншими співвласниками своїх обов`язків по сплаті цих внесків (копії листів наявні в матеріалах справи, надані разом з позовною заявою). 
Однак, отримавши вказані документи Фонд не сплатив ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» відповідні внески. 
В той же час, позивач зазначає, що ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» стало відомо, що Фондом було відчужено приміщення АТ «БАНК СІЧ» 14.03.2025 Головному управлінню справами Міністерства оборони України, що підтверджується листом Головного управління справами Міністерства оборони України від 27.03.2025 №220/70/1323. 
27.03.2025 ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» повторно звернулося до Фонду з претензією № 27/03_2025 про сплату внесків в розмірі 432 294,95 грн. або надати письмове підтвердження нового власника приміщення про взяття ним на себе зобов`язання з оплати цих внесків. 
На виконання вказаної претензії Фондом було сплачено ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» внески на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 17 531, 46 грн., що підтверджується банківськими виписками.
Проте, внески до резервного фонду будинку, на ремонт фасадів, ремонт протипожежної системи, благоустрій території на загальну суму 414 663, 49 грн. Фондом не сплачені. 
Крім того, листом від 28.04.2025 №49 3897/24 Фонд відмовив позивачу у задоволені його претензії № 27/03_2025 від 27.03.2025 з причин того, що АТ «БАНК СІЧ» не були підтримані ці рішення на загальних зборах співвласників, а також зазначено, що внески на ремонт та на покращення благоустрою прибудинкової території Будинку не належить до витрат, пов`язаних з утриманням і збереженням майна (активів) банку, а тому кошторисом на ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» вони не передбачені.
Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що чинним законодавством на АТ «БАНК СІЧ», як на власника нежитлового приміщення, та на Фонд, якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «БАНК СІЧ», покладено обов`язок виконувати чинні рішення статутних органів ОСББ, якими, зокрема, є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь в управлінні (утриманні) спільним майном та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, проте Фонд у добровільному порядку не здійснює сплату ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» внесків на забезпечення збереження майна АТ «БАНК СІЧ» - нежитлових приміщень у будинку за адресою: м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6, за період з 10.10.2022 по 14.03.2025, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на користь позивача заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн., внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн., внески на благоустрій території 36 809,59 грн, всього 414 663,49 грн. 
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 55 734,81 грн - інфляційних втрат за період з 01.07.2024 по 31.05.2025 та 13 103,85 грн - 3% річних за період з 25.06.2024 по 14.07.2025.
Також, позивач просить суд зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" суму позачергової заборгованості на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн., внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн., внески на благоустрій території 36 809,59 грн, всього 414 663,49 грн та 55 734,81 грн інфляційні втрати, 13 103,85 грн 3% річних.
В свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачі зазначають, що будь - які документально підтверджені вимоги до Банку є вимогами кредитора. Кредитори подають свої вимоги в письмовому вигляді за формою заяви яка є на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (єдина форма для всіх кредиторських вимог) з додаванням підтверджуючих документів (за наявності). Відтак, вимоги кредитора повинні бути заявлені виключно відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, проводиться тільки оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами). 
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. 
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. 
Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.
Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного кодексу України).
За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верхового Суду від 22.02.2018 у справі №910/11312/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). 
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III.
Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Частиною 2 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Згідно ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. 
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.
За змістом статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Водночас, статті 16-18 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" окремо визначають права та обов`язки об`єднання співвласників, яке набуває і здійснює їх через свої органи в силу положень статті 92 ЦК України про цивільну дієздатність юридичної особи.
Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.
Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи (стаття 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").
Статтею 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Згідно ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Вказані норми і умови статуту визначають порядок (спосіб) розподілу витрат.
Згідно ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
За змістом частин першої-третьої статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.
Системний аналіз приписів статей 10, 13, 15, 16, 17, 20, 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" дозволяє зробити висновок про те, що зазначений закон передбачає комплекс взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир/ нежитлового приміщення та об`єднання співвласників, які в кінцевому мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема, праву об`єднання в особі його загальних зборів, на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів (статті 10, 16 Закону) кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі квартири/ нежитлового приміщення (статті 15, 20 Закону).
Відповідно до приписів ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Таким чином, згідно з положеннями статей 360, 382 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 17, 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об`єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов`язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов`язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7, частини 1-3 статті 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Акціонерне товариство «БАНК СІЧ» до 14.03.2025 року було власником нежитлового приміщення загальною площею 2512,60 кв. м. у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Київ, провулок Несторівський, 6.
Вказане нежитлове приміщення АТ «БАНК СІЧ» було відчужено 14.03.2025 Головному управлінню справами Міністерства оборони України, що підтверджується листом Головного управління справами Міністерства оборони України від 27.03.2025 №220/70/1323. 
Так, наведеними вище нормами Законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" обов`язок щодо належного утримання майна, а також сплати внесків та платежів покладено саме на співвласників багатоквартирного будинку, а не на осіб, у яких, майно перебуває, зокрема, на праві оперативного управління.
Згідно визначення цих Законів співвласниками багатоквартирного будинку є - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Отже, суд зазначає, що законодавством на відповідача-1, як на особу, якій на праві власності належало майно (нежитлові приміщення до 14.03.2025 у багатоквартирному будинку м. Київ, провулок Несторівський, 6), покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Крім цього, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом (ч. 5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
З огляду на викладене, оскільки до 14.03.2025 відповідач-1 був власником нежитлового приміщення загальною площею 2512,60 кв.м. позивачем обґрунтовано пред`явлено до останнього вимоги про стягнення внесків.
Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Як встановлено судом вище, на підставі рішення Правління Національного банку України від 06.10.2022 №495-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК СІЧ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.10.2022 прийнято рішення №803 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК СІЧ» та делегування повноважень ліквідатора банку». 
Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів. 
Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема: 
1) здійснює повноваження органів управління банку;
2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.
Тож, починаючи з 10.10.2022 Фонд прийняв в управління приміщення, належні АТ «БАНК СІЧ», у т.ч. нежитлове приміщення загальною площею 2512,60 кв. м. у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Київ, провулок Несторівський, 6, у зв`язку з чим набув права та обов`язки співвласника Будинку і члена ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6». 
Суд зазначає, що ліквідаційна процедура включає здійснення відповідачем-2 повноважень власника майна АТ «БАНК СІЧ», зокрема у вигляді користування приміщеннями, в тому числі для розміщення органу управління, продажу такого майна, передачі в оренду тощо, та, відповідно виконання інших обов`язків з утримання такого майна.
Отже, в силу законодавчих вимог із початку процедури ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Фонд набув обов`язок забезпечувати утримання та належний стан спільного майна Будинку, в якому знаходяться приміщення АТ «БАНК СІЧ». 
Відповідно до частини третьої статті 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Так, судом встановлено, що на час розгляду даної справи АТ «БАНК СІЧ» не ліквідовано.
Повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення ліквідації банку визначені статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів визначені статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оплата витрат банку, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації, у тому числі витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку (управлінням майном (активами), продажем майна (активів) та іншими витратами), проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого Фондом. До таких витрат, зокрема, належать: 1) витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; 2) витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; 3) витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; 4) витрати на проведення аудиту; 5) витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; 6) витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; 7) витрати Фонду, пов`язані з здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.
Тобто спеціальною нормою Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що певні виплати проводяться протягом всього часу ліквідаційної процедури банку як в порядку черговості, так і позачергово.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 910/7040/19.
Судом встановлено, що заборгованість АТ «БАНК СІЧ», яка є предметом розгляду у даній справі пов`язана з витратами на утримання і збереження майна (активів) банку, а саме нежитлового приміщення загальною площею 2512,60 кв. м. у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Київ, провулок Несторівський, 6, яке до 14.03.2025 перебувало у власності банку.
Відтак, зобов`язання, які мають бути виконані відповідачем-1 з утримання спільного майна будинку, в якому знаходилося нежитлове приміщення АТ «БАНК СІЧ», підпадають під категорію позачергових витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому спірна заборгованість має оплачуватися позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат АТ «БАНК СІЧ», затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.
Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією № 1/05_2024 від 15.05.2024, в якій просив протягом 14 календарних днів погасити у повному обсязі існуючу заборгованість, шляхом перерахування суми у розмірі 521 062, 99 грн.
Листом від 18.06.2024 № 389/04-л Фонд надав відповідь на вищезазначену претензію позивача.
Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
При цьому, суд зазначає, що обов`язок відповідача-1 по сплаті внесків на управління багатоквартиним будинком не пов`язаний з моментом отримання відповідачем-1 рахунку на оплату, як підставу для здійснення відповідачем-1 оплати.
Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач-1 зобов`язаний був погасити заборгованість по внескам до резервного фонду у розмірі 52 521,44 грн., внескам на ремонт фасадів у сумі 212 314,70 грн, внескам на ремонт протипожежної системи у розмірі 113 217,76 грн. та внескам на благоустрій території у сумі 36 809,59 грн, протягом 7 днів від дня пред`явлення вимоги (у даному випадку суд відраховує вказаний термін від дати надання Фондом відповіді на претензію позивача, тобто з 18.06.2024), а саме у строк до 25.06.2024 та, починаючи з 26.06.2024 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ч. 8 ст. 10 Закону про ОСББ рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.
Тож, рішення загальних зборів ОСББ припиняє свою чинність внаслідок прийняття співвласниками нового рішення або визнання відповідного рішення недійсним на підставі рішення суду.
Суд зазначає, що рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» є чинними, відповідачами не оскаржувалися та в судовому порядку недійсними не визнавалися, відтак є обов`язковими для виконання відповідачами.
Відтак, розміри внесків були затверджені співвласниками не на певний строк, а до скасування рішення загальних зборів у судовому порядку або затвердження нових розмірів внесків.
Відповідно положень ст. ст. 14, 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.
За приписами статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Враховуючи викладене відповідач-1, як співвласник та Фонд, якому делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «БАНК СІЧ» серед іншого зобов`язані виконувати рішення ОСББ, якими на банк в тому числі покладено обов`язок здійснювати внески на управління багатоквартирним будинком та відшкодовувати витрати на його утримання.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком.
Згідно розрахунку позивача, перевіреного судом сума несплачених відповідачем внесків до 13.03.2025 (до дати відчуження майна банку) склала: 
- 52 521,44 грн. - заборгованість по внескам до резервного фонду,
- 212 314,70 грн - заборгованість по внескам на ремонт фасадів (разовий платіж),
- 113 217,76 грн. - заборгованість по внескам на ремонт протипожежної системи (разовий платіж),
- 36 809,59 грн - заборгованість по внескам на благоустрій території (разовий платіж).
Доказів сплати відповідачем-1 вказаних сум боргу, матеріали справи не містять.
Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідачем не надано до суду належних доказів на спростування своєї вини в невиконанні зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій. Факт наявності заборгованості у відповідача-1 перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, у зв`язку чим суд вважає заявлені вимоги про стягнення з банку 52 521,44 грн. - заборгованості по внескам до резервного фонду, 212 314,70 грн - заборгованості по внескам на ремонт фасадів, 113 217,76 грн. - заборгованості по внескам на ремонт протипожежної системи та 36 809,59 грн - заборгованості по внескам на благоустрій території обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 55 734,81 грн - інфляційних втрат за період з 01.07.2024 по 31.05.2025 та 13 103,85 грн - 3% річних за період з 25.06.2024 по 14.07.2025.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд зазначає, що у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 Велика Палата Верховного Суду виклала такий висновок: "Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Тобто правовідношення, в якому у відповідача виникло зобов`язання зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком та до фондів (резервного, ремонту, благоустрою) є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.
Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).
При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 910/4235/20.
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 924/312/18 від 13.02.2019 р., у справі № 910/5625/18 від 24.04.2019 р., у справі №910/21564/16 від 10.07.2019 р.
Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат і встановлено, що позивачем допущено помилку у визначенні періоду нарахування 3% річних, оскільки, як зазначено судом вище, прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати внесків відбулося починаючи з 26.06.2024, в той же час розмір інфляційних втрат нараховано позивачем вірно. 
За розрахунком суду, обґрунтованою є сума 3% річних у розмірі 13 069, 86 грн, яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 26.06.2024 по 14.07.2025, а також сума інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі 55 734, 81 грн за період з 01.07.2024 по 31.05.2025, відтак вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" суму позачергової заборгованості на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн., внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн., внески на благоустрій території 36 809,59 грн, всього 414 663,49 грн та 55 734,81 грн інфляційні втрати, 13 103,85 грн 3% річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.
Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку виконує повноваження органів управління банку (пункт 1 частини першої статті 48 Закону).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення діяльності Фонду, зокрема складає проект кошторису витрат Фонду та подає його на затвердження адміністративній раді Фонду.
Відповідно до п. 4 та 5 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має повноваження на затвердження кошторису витрат Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку в межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; на затвердження кошторису витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.
Затвердження виконавчою дирекцією Фонду кошторису витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку є складовою виконання повноважень органів управління банку.
Пунктами 3.5 - 3.8, 3.10 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.09.2012 за № 1581/21893 (далі - Положення) Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) здійснює витрати на ліквідацію неплатоспроможного банку за рахунок коштів банку в межах кошторису витрат банку на здійснення ліквідації (далі - кошторис), затвердженого виконавчою дирекцією Фонду.
Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) забезпечує правильність складання проекту кошторису і виконання затвердженого виконавчою дирекцією Фонду кошторису.
Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) зобов`язаний (зобов`язана): 
- включати до кошторису окремими статтями всі витрати, необхідні для забезпечення процедури ліквідації банку, у тому числі витрати Фонду, пов`язані із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації неплатоспроможного банку, здійснені в межах кошторису витрат Фонду на виведення банку з ринку.
Витрати Фонду, пов`язані із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації неплатоспроможного банку, включаються до кошторису на підставі вимоги Фонду про відшкодування витрат Фонду, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації неплатоспроможного банку, яка надсилається банку. Зобов`язання банку перед Фондом обліковуються на окремих аналітичних рахунках банку з деталізацією по видах витрат;
- складати кошторис щокварталу з розподілом за місяцями і подавати до 15 числа місяця, що передує наступному кварталу, до Фонду для затвердження виконавчою дирекцією. На початку ліквідації банку кошторис уключає період із дня, в якому Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) приступила до виконання своїх обов`язків, до кінця поточного кварталу і подається до Фонду не пізніше 3 робочих днів після призначення Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень). Не використана у звітному кварталі сума коштів за кошторисом не переноситься на наступний квартал.
У разі необхідності Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) має право запропонувати внесення змін до кошторису. Зміни до кошторису вносяться не пізніше дати закінчення кварталу, на який затверджено кошторис, за наявності обґрунтованого клопотання Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень).
Зміни до кошторису затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.
Відповідно до пункту 6.8 розділу V Положення оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду.
До цих витрат, зокрема, належать: витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії, призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та інформації про реалізацію майна банку; витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна банку; витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; витрати на проведення аудиту; витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом (уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку у разі делегування їй відповідних повноважень) для забезпечення здійснення покладених на нього (неї) повноважень; витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку; витрати щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; витрати на сплату судового збору; витрати Фонду, пов`язані із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації неплатоспроможного банку.
Приймаючи до уваги, що зобов`язання з утримання і збереження майна банку, а саме внески на управління багатоквартирним будинком та до фондів (резервного, ремонту, благоустрою), які виникли після запровадження процедури ліквідації банку на забезпечення ліквідаційної процедури та до моменту відчуження майна банку, підпадають під кваліфікацію позачергових витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, згідно п. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зумовлюють ефективний спосіб захисту прав та інтересів позивача, відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" суму позачергової заборгованості на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6", а саме: заборгованість по внескам до резервного фонду у розмірі 52 521,44 грн., заборгованість по внескам на ремонт фасадів у сумі 212 314,70 грн, заборгованість по внескам на ремонт протипожежної системи у розмірі 113 217,76 грн., заборгованість по внескам на благоустрій території у сумі 36 809,59 грн, інфляційні втрати у розмірі 55 734,81 грн та 3% річних у сумі 13 069,86 грн., з урахуванням здійсненого судом перерахунку 3 % річних.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.
З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не висвітлюються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на викладене, суд вважає вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" такими, що підлягають задоволенню частково.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В той же час, враховуючи немайновий характер позовних вимог про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію банку, що виключає можливість визначення пропорції розміру її задоволення, судові витрати позивача в цій частині покладаються на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у повному розмірі, а саме у сумі 2 422, 40 грн. 
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6"- задовольнити частково. 
2. Стягнути з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 17, ідентифікаційний код - 37716841) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 6, ідентифікаційний код - 44689419) 52 521 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот двадцять одну) грн 44 коп. - заборгованості по внескам до резервного фонду, 212 314 (двісті дванадцять тисяч триста чотирнадцять) грн 70 коп. - заборгованості по внеском на ремонт фасадів, 113 217 (сто тринадцять тисяч двісті сімнадцять) грн 76 коп. - заборгованості по внескам на ремонт протипожежної системи, 36 809 (тридцять шість тисяч вісімсот дев`ять) грн 59 коп. - заборгованості по внескам на благоустрій території, 55 734 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 81 коп. - інфляційних втрат, 13 069 (тринадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн 86 коп. - 3% річних та 5 801 (п`ять тисяч вісімсот одну) грн 61 коп. - судового збору.
3. Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код - 21708016) скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" суму позачергової заборгованості на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6", а саме: заборгованість по внескам до резервного фонду у розмірі 52 521,44 грн., заборгованість по внескам на ремонт фасадів у сумі 212 314,70 грн, заборгованість по внескам на ремонт протипожежної системи у розмірі 113 217,76 грн., заборгованість по внескам на благоустрій території у сумі 36 809,59 грн, інфляційні втрати у розмірі 55 734,81 грн та 3% річних у сумі 13 069,86 грн.
4. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ідентифікаційний код - 21708016) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 6, ідентифікаційний код - 44689419) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. - судового збору.
5. В іншій частині позову - відмовити. 
6. Видати накази після набрання рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.05.2026.

Суддя Щербаков С.О.