ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
29 квітня 2026 року 	Справа № 280/11280/25 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Ашніної А.Ю.,
за участі 
представника позивача – Вакуленко Д.О.
представника відповідача – Савенко В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області: №576743-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025, №576675-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025 та №576673-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2021 року від Головного управління ДПС у Запорізькій області засобами поштового зв`язку позивачем було отримане податкове повідомлення-рішення №202455-2406-0829 від 15.04.2021 про визначення суми грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2021 рік в розмірі 194 920,80 грн. У зв`язку з наявною у позивача по особовому рахунку як платника податків по платежу «орендна плата з фізичних осіб» переплатою оплата грошового зобов`язання, яка була визначена згідно податкового повідомлення-рішення №202455-2406-0829 від 15.04.2021, ОСОБА_1 не проводилася. Наявна по особовому рахунку по платежу «орендна плата з фізичних осіб» переплата була зарахована в рахунок сплати сум грошового зобов`язання в розмірі 194 920,80 грн. У липні 2023 року від відповідача надійшло податкове повідомлення-рішення №13380-2410-0829 від 13.06.2023, яким визначено суму грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2023 рік в розмірі 194 920,80 грн. Позивачем відповідно до платіжної інструкції №1472 від 13 липня 2023 року було сплачено суму грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2023 рік в розмірі 194 920,80 грн. Також у квітні 2024 року позивачем отримане податкове повідомлення-рішення №22974-2410-0829-UA23060070000082704 від 22.03.2024, яким визначено позивачу суму грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2024 рік в розмірі 194 920,80 грн. Позивачем відповідно до платіжної інструкції від 11 квітня 2024 року було сплачено суму грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2024 рік в розмірі 194 920,80 грн. Вищевказані податкові повідомлення-рішення не були оскаржені ні в судовому порядку, ні в адміністративному. Однак у вересні 2025 року позивачем були отримані податкові повідомлення-рішення №576743-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025, №576675-2411-0829-UA23060070000082704 та №576673-2411-0829 UA23060070000082704 від 21.08.2025 про визначення грошових зобов`язань по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2021, 2023 та 2024 рік. Позивач наголошує на тому, що положення Податкового кодексу України не визначають для територіальних органів Державної податкової служби України повноважень щодо повторного направлення на адресу платників податків (фізичних та/або юридичних осіб) податкових повідомлень-рішень щодо визначення сум грошових зобов`язань зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів) за податкові періоди, по яким платниками податків були сплачені у встановленому порядку до бюджету держави суми грошових зобов`язань, що були визначені контролюючим органом в направлених позивачу, як платнику податків, податкових повідомленнях-рішеннях. Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, 09.01.2026 через систему “Електронний суд” надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що 22.07.2025 ОСОБА_1 було надіслано заву про проведення звірки. На підставі наданої заяви ОСОБА_1 та за результатом проведеної звірки та відповідно до п. п 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу податкові повідомлення-рішення по орендній платі з фізичних осіб від 15.04.2021 за 2021 рік № 202455-2406-0829 на суму 194 920,80 грн., від 13.06.2023 за 2023 рік № 13380-2410-0829 на суму 194 920,80 грн., від 22.03.2024 за 2024 рік № 229784-2410-0829-UA23060070000082704 на суму 194920,80 грн. вважаються відкликаними. Враховуючи це Головним управлінням ДПС у Запорізькій області були сформовані нові податкові повідомлення-рішення від 21.08.2025: за 2021 рік № 576743-2411-0829-UA23060070000082704 на суму 369804,91 грн., за 2023 рік № 576675-2411-0829-UA23060070000082704 на суму 467803,22 грн., за 2024 рік № 576673-2411-0829-UA23060070000082704 на суму 491661,19 грн. Окрім того, зазначає, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 2015 рік - 1,433; 2016 рік – 1,06; 2017, 2018, 2019, 2020 роки – 1,0; 2021 рік– 1,1; 2022 рік -1,15; 2023 рік – 1,051; 2024 рік – 1,12. З урахуванням індексації нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:05:006:0110 за розрахунком становить: за 2021 рік - 6497360,10грн.*1,433*1,06*1,0*1,0*1,0*1,1= 12326830, 70 грн.; за 2023 рік - 6497360,10грн.*1,433*1,06*1,0*1,0*1,0*1,1* 1,1*1,15 = 15593440,83 грн.; за 2024 рік - 6497360,10грн.*1,433*1,06*1,0*1,0*1,0*1,1* 1,1*1,15*1,051 = 16388706,31 грн. Таким чином розрахунок податкового зобов`язання орендної плати з фізичних осіб: за 2021 рік - 12326830,70 грн. * 3% = 369804,91 грн.; за 2023 рік - 15593440,83 грн. * 3% = 467803,22 грн.; за 2024 рік - 16388706,31 грн. * 3% = 491661,19 грн. ОСОБА_1 при розрахунку та сплаті орендної плати за земельну ділянку №2310100000:04:025:0076, площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 повинен виконувати вимоги п.10, п.29 договору оренди землі від 18.04.2007 №040726100231, з врахуванням рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» та від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та п.289.1 ст.289 і пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України. Відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено з дотриманням вимог статті 58 ПКУ та не суперечить Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» від 28.12.2015 №1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 21.07.2017р. №658, є такими, що відповідає вимогам діючого законодавства та підлягає сплаті в повному обсязі. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.
15.01.2026 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що позивач не погоджується з твердження відповідача щодо відкликання податкових повідомлень-рішень, оскільки відповідно до положень п.55.1, п.55.2 ст.55 Податкового кодексу України рішення про їх скасування може бути прийняте виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - тобто Державною податковою службою України. Такі висновки можна зробити із змісту положень п.60.3. ст.60 Податкового кодексу України, відповідно до якого у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги. Відповідачем не надано на адресу суду жодного доказу, який би документально підтверджував, що контролюючим органом вищого рівня стосовно вищенаведених податкових повідомлень-рішень приймалось рішення в межах процедури адміністративного оскарження. Також зазначає, що зі змісту п.2) п.1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 вбачається, що відкликання податкових повідомлень-рішень було можливим лише у випадку, коли контролюючий орган зменшує: нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи,… що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні. В той же час оскаржені до суду податкові повідомлення-рішення №576743-2411-0829-UA23060070000082704 за 2021 рік на суму 369 804,91 грн., №576675-2411-0829-UA23060070000082704 на суму 467 803,22 грн. за 2023 рік, №576673-2411-0829 UA23060070000082704 на суму 491661,19 грн. за 2024 рік у порівнянні з раніше складеними Головним управлінням ДПС у Запорізькій області та врученими позивачу податковими повідомленнями-рішеннями від 15.04.2021р. №202455-2406-0829 за 2021 рік, від 13.06.2023р. №13380-2410-0829 за 2023 рік та від 22.03.2024р. №229784-2410-0829-UA23060070000082704 про визначення сум орендної плати з фізичних осіб за ті ж самі періоди свідчать про збільшення контролюючим органом грошових (податкових) зобов`язань гр. ОСОБА_1 , що не відноситься до визначених п.1 розділу V Порядку №1204 випадків можливості відкликання раніше прийнятих та вручених Позивачу податкових повідомлень-рішень. Просить позов задовольнити. 
Ухвалою від 20.01.2026 залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Запорізьку міську раду (ЄДРПОУ 04053915; пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105).
Ухвалою від 20.01.2026 у задоволенні заяви відповідача про виклик свідка відмовлено. 
Ухвалою від 20.01.2026 у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду відмовлено.
04.02.2026 представником третьої особи подано до суду пояснення, де вказано, що Запорізька міська рада погоджується з позицією відповідача висловленою у відзиві на позовну заяву, а саме, що ОСОБА_1 при розрахунку та сплаті орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:04:025:0076, площею 0,4697 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 повинен виконувати вимоги п.10, п.30 договору оренди землі від 18.04.2007 № 040726100231, з врахуванням рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» та від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та п.289.1 ст.289 і пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України. Просить у задоволенні позову відмовити. 
Представником позивача 12.02.2026 подано до суду пояснення та вказано, що твердження представника третьої особи про невиконання позивачем вимог п.10, п.30 укладеного Договору оренди, п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України є нікчемними, оскільки згідно наведених вище доводів та аргументів з посиланням на положення чинного Податкового кодексу України у позивача був відсутній обов`язок для вчинення зазначених третьою особою дій, а відповідальність за можливе неналежне виконання відповідачем передбачених Податковим кодексом України обов`язків по розрахунку орендної плати для відповідача не передбачена. Акцентує увагу суду на тому, що нарахування відповідачем як суб`єктом владних повноважень позивачу сум грошового зобов`язання з орендної плати за землю повинно відбуватися у визначеному чинними законодавчими та нормативно-правовими актами України порядку та строки, порушення яких, про що докладно викладено в позовній заяві, надані третьою особою пояснення не спростовують. 
18.02.2026 представником відповідача подано до суду заперечення та вказано, що орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативно грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством. Твердження представника позивача на відсутність у Позивача обов`язку щодо здійснення індексації розміру орендної плати з посиланням на норми п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України є нікчемним, так як норми п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України розповсюджують обов`язок подання податкової декларації на юридичних осіб, про що прямо зазначено в тексті пункту. Просить у задоволенні позову відмовити. 
Ухвалою суду від 02.03.2026 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.04.2026. 
Протокольною ухвалою суду від 01.04.2026 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 29.04.2026. 
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у їх задоволенні відмовити.
Суд, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення проти них, встановив наступне.
01 березня 2007 року між ОСОБА_1 (Орендар) та Запорізькою міською радою (Орендодавцем) укладений Договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розташування офісно-готельного комплексу, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, бул. Вінтера, 46. Загальна площа земельної ділянки 0,4697 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 030 321,28 грн. (в цінах 2007 року) (п.5 Договору оренди землі). Відповідно до п.9 Договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4 060,56 грн. на протязі строку будівництва об`єкта, та у розмірі 30 453,47 грн. з дня введення об`єкту в експлуатацію, що складає 1,5 % грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007 року.
Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.08.2015 у справі №334/11961/14-ц за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до Договору оренди землі задоволено позовні вимоги Запорізької міської ради та вирішено:
- внести зміни до п.5 Договору оренди землі №040726100231 від 18.04.2007, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:04:025:0076, площею 0,4697 га, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, бульвар Вінтера, 46, виклавши його в такій редакції: "5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 6 497 360,10 грн. (Шість мільйонів чотириста дев`яносто сім тисяч триста шістдесят грн. 10 коп.) в цінах 2014 року ";
- внести зміни до п.9 договору оренди землі № 040726100231 від 18.04.2007, укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:04:025:0076, площею 0,4697 га, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, бульвар Вінтера, 46, виклавши його в такій редакції: "9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 194 920 грн. 80 коп. (сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот двадцять гривень 80 коп.), що складає 3% від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2014 року ".
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 у справі №334/11961/14-ц рішення суду першої інстанції було залишене без змін. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 у справі №334/11961/14-ц ухвалу суду апеляційної інстанції було скасовано і справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У подальшому, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.06.2016 по справі №334/11961/14-ц рішення суду першої інстанції було скасоване і ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог Запорізької міської ради в повному обсязі.
Проте, відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 по справі №334/11961/14-ц рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30.06.2016 скасоване, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 залишене в силі.
15.04.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №202455-2406-0829, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік в розмірі 194920,80 грн.
Згідно даних картки особового рахунку, наявних в матеріалах справи, переплата по платежу «орендна плата з фізичних осіб» була зарахована в рахунок сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 194920,80 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням №202455-2406-0829 від 15.04.2021.
13.06.2023 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №13380-2410-0829, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік в розмірі 194920,80 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №1472 від 13 липня 2023 року суму грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2023 рік в розмірі 194 920,80 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням №13380-2410-0829, було сплачено.
22.03.2024 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №22974-2410-0829-UA23060070000082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2024 рік в розмірі 194920,80 грн.
Відповідно до виписки з поточного рахунку позивачем 11 квітня 2024 року суму грошового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2024 рік в розмірі 194 920,80 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням №22974-2410-0829-UA23060070000082704, було сплачено.
22.07.2025 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив надати письмові розрахунки із зазначенням підстав нарахування орендної плати у розмірі 550660,53 грн., яка була визначена податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2025 № 563426-2411-0829- UA23060070000082704 та повідомити підстави накладення арешту на майно. Вказаний лист було зареєстровано в ГУ ДПС у Запорізькій області 22.07.2025 за № 40496/6.
Зі змісту листа ГУ ДПС у Запорізькій області від 02.10.2025 № 42680/6/08-01-24-11 убачається, що на підставі наданої позивачем заяви від 22.07.2025, у відповідності до п. 286.5 ст. 286 ПК України, проведена звірка, за результатами якої було скасовано податкові повідомлення-рішення по орендній платі з фізичних осіб на суму 584762,40 грн.: від 15.04.2021 №202455-2406-0829; від 13.06.2023 №13380-2410-0829; від 22.03.2024 № 563426-2411-0829- UA23060070000082704. 
Сформовано нові податкові повідомлення-рішення на суму 1329269,32 грн.: від 21.08.2025 №576743-2411-0829-UA23060070000082704 за 2021 рік на суму 369804,91 грн.; від 21.08.2025 №576675-2411-0829-UA23060070000082704 за 2023 рік на суму 467803,22 грн; від 21.08.2025 №576673-2411-0829-UA23060070000082704 за 2024 рік на суму 491661,19 грн.
Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 21.08.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).
Відповідно до п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. 
Пунктом 16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
За визначенням пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.
За приписами п.285.1 ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Відповідно до п.285.2 ст.285 ПК України базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
За приписами п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Пунктом 288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Згідно з п.288.4 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).
Відповідно до п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.
Таким чином, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2 ст.5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 цього Кодексу, враховуючи при цьому положення ч.1 ст.58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, по факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладених в постановах від 07.08.2018 року по справі 826/20301/13-а, від 25.02.2019 по справі №805/4039/16-а, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
За нормами п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Відносини пов`язані орендою землі регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України “Про оренду землі” від 06.10.1998 №161, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України “Про оренду землі”, оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України “Про оренду землі” орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 14 Закону України “Про оренду землі”).
Статтею 15 зазначеного Закону визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач користується земельною ділянкою загальною площею 0.4697 га., яка розташована за адресою: бул. Вінтера, 46, м. Запоріжжя на підставі договору оренди землі від 01.03.2007, який був зареєстрований 18.04.2007 за №040726100231.
Статтею 654 Цивільного кодексу України (який є загальним нормативно-правовим актом, що регулює зобов`язальні правовідносини) встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
При цьому, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 у справі №334/11961/14-ц залишено в силі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.08.2015, яким внесено зміни до пункту 9 Договору оренди земельної ділянки, площею 0,4697 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 46, в частині встановлення нового річного розміру орендної плати, який складає 194 820,80 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі за цінами 2014 року.
Відповідно до ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Згідно ст.223 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15 грудня 2017 року) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Статтею ст. 349 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15 грудня 2017 року) визначено, що рішення і ухвала суду касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення.
Отже, з огляду на вказані правові приписи, зобов`язання за договором оренди землі, укладеним між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 , в частині розміру орендної плати змінилися з моменту набрання законної сили ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тобто з 21.12.2016 у справі №334/11961/14-ц, та становлять 194 920,80 грн.
В свою чергу, сторонами не було надано до суду жодних доказів або пояснень, які б спростовували вказану суму зобов`язання, з огляду на її невідповідність 3% нормативної грошової оцінки орендованої позивачем земельної ділянки, визначеної станом на 2021, 2023, 2024 роки.
Відтак, визначення податковим органом позивачу орендної плати в сумі 194 920,80 грн. відповідає умовам договору оренди землі №040726100231 від 18.04.2007.
Суд зазначає, що індексація нормативної грошової оцінки земель передбачена п.289.1 ст.289 ПК України, відповідно до якого для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Згідно з розрахунком податкового зобов`язання за платежем: орендна плата за землю з фізичних осіб, відповідачем з урахуванням уточнень із застосуванням коефіцієнта індексації, визначено позивачу річну суму орендної плати за землю за земельну ділянку площею 0,4697га за адресою м. Запоріжжя, бул. Вінтера,46 на 2021 рік у розмірі 369 804,91 грн., на 2023 рік у розмірі 467803,22 грн., на 2024 рік у розмірі 491661,19 грн..
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою (п. 289.2 ст. 289 ПК України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Суд зауважує, що зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. 
Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2021, 2023 та 2024 роки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішенням.
Зазначена правова позиція підтверджується Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 по справі № 813/3819/17.
Крім того, слід звернути увагу, що п. 286.5 ст.286 ПК України визначено, що платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 статті 281 цього Кодексу; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Тобто в силу прямої вказівки у п. 286.5 ПК України попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) у разі направлення (вручення) платнику податків нового податкового повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. 
Отже, саме позивач має право на звернення до контролюючого органу з метою надання відповідних документів та проведення звірки щодо об`єктів оподаткування. Зворотного механізму положеннями ПК України не передбачено.
Проте, суд звертає увагу, що позивач із заявою про проведення звірки щодо нарахованого земельного податку з фізичних осіб до контролюючого органу за період 2021, 2023 та 2024 роки не звертався.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень.
Суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в рішенні, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування, які є фундаментальними для правової держави (Постанова КАС від 17.04.2024 у справі 638/3335/17).
Таким чином, наведений у відзиві на позовну заяву витяг від 08.01.2026 № НВ-2300001442026 із зазначенням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 22 228 693,41 грн. не спростовують протиправність спірних рішень податкового органу.
Окрім того, суд зазначає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та при нарахуванні орендної плати з фізичних осіб не було взято до уваги, що податкові повідомлення-рішення №202455-2406-0829 та №22974-2410-0829-UA23060070000082704, якими визначено податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 та 2024 роки були сплачені позивачем, а сума податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік, у зв`язку з наявністю переплати по платежу «орендна плата з фізичних осіб» була зарахована в рахунок сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 194920,80 грн.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №576743-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025, №576675-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025 та №576673-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025 є такими, що винесені всупереч вимогам чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягають скасуванню.
Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №576743-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №576675-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №576673-2411-0829-UA23060070000082704 від 21.08.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10634,15 грн. (десять тисяч шістсот тридцять чотири гривнi 15 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 06.05.2026.

Суддя А.В. Сіпака