ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/199/26
Провадження № 33/820/332/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Горщара Б.А. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

встановила:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою суду встановлено, що 24.01.2026 р. о 16 год. 55 хв. в м.Славута, вул. Антона Сокола 8А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia А7, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у КП Славутська МЛ у чергового лікаря та підтверджується висновком медичного закладу №7 від 24.01.2026 року, чим порушив п.2.9. ПДР України.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Горщар Б.А. просить постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2026 р. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що вимоги працівників поліції щодо проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними з огляду на положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Зазначає, що суд не взяв до уваги низький ступінь алкоголю – 0,52 проміле, який був виявлений під час його огляду на стан алкогольного сп`яніння та міг бути викликаний прийманням лікарського препарату «Уролесан», який містить етиловий спирт.
Також, звертає увагу на те, що прилад – Алкофор-307, за допомогою якого здійснювався огляд, неодноразово розряджався, показував помилки, що могло призвести до хибних результатів. Крім того, під час другого продуття приладу не змінювався муштук, а використовувався попередній, на якому могли залишитися залишки спирту після його першого продуття.
Разом з тим, зазначає, що у акті медичного огляду від 24.01.20206 року не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, що свідчить про безпідставність його проведення. Сукупність вказаних обставин, на думку захисту, є підставою для скасування постанови суду із закриттям провадження по справі. 

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Горщар Б.А. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
ОСОБА_1 та його захисник Горщар Б.А., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду, яке було призначено на 13.00 год. 14 травня 2026 року не з`явилися. Захисник надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності сторони захисту.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕП1 № 574489 від 24 січня 2026 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia А7, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у КП Славутська МЛ у чергового лікаря, та підтверджується висновком медичного закладу №7 від 24.01.2026 року, чим порушив п.2.9 а ПДР України (а.с.1);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24 січня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2026 року, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився в Славутській міській лікарні, результат огляду позитивний (а.с.3);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2026 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду о 17 год. 25 хв. - 0,50 проміле, результат о 17 год. 45 хв. - 0,52 проміле (а.с.4);
- відеозаписами від 24.01.2026 року, зафіксованими на диску, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, результат огляду о 17 год. 45 хв. - 0,52 проміле (а.с.22).
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Посилання сторони захисту на низький ступінь алкоголю – 0,52 проміле, який був виявлений під час його огляду на стан алкогольного сп`яніння та міг бути викликаний прийманням лікарського препарату «Уролесан», який містить етиловий спирт, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такий показник є малоймовірним при вживанні зазначеного медичного препарату. Більше того, ст. 130 ч.1 КУпАП забороняє керування транспортним засобом у будь-якому стані сп`яніння, в тому числі і під впливом лікарських препаратів. 
Щодо тверджень з приводу того, що прилад – Алкофор-307, за допомогою якого здійснювався огляд, неодноразово розряджався, показував помилки, що могло призвести до хибних результатів, то апеляційний судзазначає, що первинний результат огляду становив 0,50 проміле та був отриманий до виникнення будь-яких технічних збоїв у роботі приладу, подальше розрядження приладу відбувалося після фіксації зазначеного показника, а тому не впливає на достовірність отриманого результату. Крім того, відповідно до наявних у справі матеріалів даний прилад сертифікований, має декларацію про відповідність, що свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою належного для цього спеціального технічного засобу.
Твердження з приводу того, що під час повторного продування приладу мундштук не змінювався, у зв`язку з чим на ньому могли залишитися залишки спирту після першого продування, є лише припущенням, оскільки повторне продування здійснювалося після фіксації первинного результату 0,50 проміле, а тому такі доводи не ставлять під сумнів достовірність отриманого показника та не спростовують встановленого факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Також не підлягають задоволенню і доводи захисту про те, що у акті медичного огляду від 24.01.20206 року не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки, як вбачається із його змісту у відповідній графі вказано таку ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота (а.с.2)
Посилання захисту на безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , апеляційний суд відкидає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Згідно частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що у вечірню пору доби 24.01.2026 року працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Skoda Octavia А7, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . При цьому, поліцейський чітко озвучив підставу зупинки транспортного засобу, яка полягала в тому, що водій завчасно не увімкнув покажчик повороту. 
Також, з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити документ, що посвідчує особу, а також посвідчення водія, документи на транспортний засіб, після чого, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була законною, дії працівників поліції відповідаливимогам чинного законодавства.
Окрім того, слід зауважити, що правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки не звільняє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не впливає на причину зупинки.
Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2026 року щодо   ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: