Справа № 567/983/26
Провадження №3/567/339/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року 	м. Острог	

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 
за ст.173 КУпАП, -
встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №750693 від 05.06.2026 року ОСОБА_1  ставиться у провину вчинення дрібного хуліганства при наступних обставинах – 05.06.2026 року о 21 год.00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснив прицілювання та три постріли в собаку, який знаходився поблизу домогосподарства. Вказані дії були помічені громадянами та викликали в останніх занепоконення щодо можливого заподіяння шкоди тварині. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушення не визнав, заперечив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі. Пояснив, що у день та час, вказаний у протоколі він разом зі своєю дружиною та сином знаходилися по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вказав, що у день та час, вказаний у протоколі на їхнє подвір`я забігли дві сусідські собаки, які й раніше неодноразово забігали, та почали бігати по його господарству та гавкати. Він спочатку намагався їх вигнати, кричав, однак це не вийшло та він пішов до будинку, взяв пневматичний пістолет калібром 4,5 мм, та маючи намір їх налякати неприцільно вистрілив у їхню сторону, вказав, що у собак він не влучив. Зазначив, що він після контузії має поганий зір, відтак фізично не міг попасти в собак. Крім того, ніхто з господарів з приводу нанесення будь-яких ушкоджень для собаки не звертався. Вказав, що віндіяв з метою захисту життя і здоров`я його дружини та дитини, оскільки вважав, що тварини можуть завдати шкоду для них. Здійснення пострілів на його думку було вимушеним заходом задля відлякування тварин та уникнення реальної шкоди здоров`ю. У його випадку мотивом дій був суто захист майна та власної безпеки від тварин, які без нагляду власника перебувала поблизу його домогосподарства, намагалися проникнути на приватну територію та створювали на його думку реальну загрозу. Постріли з пневматичної зброї були здійснені виключно з метою відлякування тварин, щоб ті втікли з двору. Умислу на вчинення хуліганських дій він не мав. Метою його дій було виключно усунення небезпеки, що загрожувала життю та здоров`ю його родині. Просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_1 та сином. Вказала, що 05.06.2026 року о 21 год. 00 хв. до них на подвір`я забігла сусідська собака породи лайка, власницею якої є ОСОБА_3 . Зазначила, що вона з чоловіком неодноразово попереджували сусідку ОСОБА_3 про те, щоб вона тримала своїх собак у власному домогосподарстві. Коли сусідська собака прибігла до них у двір, її чоловік ОСОБА_1 взяв до рук пневматичну зброю, оскільки перед тим він намагався словесно вигнати їх з подвір`я та собаки ніяк не реагували, чоловік здійснив декілька пострілів у сторону собаки, не влучив, після чого собака втік з двору. Вказала, щодії чоловіка були направлені виключно на усунення небезпеки, як вона вважає, що загрожувала життю та здоров`ю їхній родині та дитині.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, надавши оцінку всім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з огляду на наступне.
У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлення адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
До інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, зараховують: нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Поняття громадського місця наведене в ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», згідно якої громадським місцем визнається частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Вищенаведене дає підстави стверджувати, що громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі невизначеного кола осіб, тобто є територією невиробничого й нежитлового призначення, оскільки території виробничого й іншого призначення, як правило, знаходяться в приватній власності та потребують згоди до її доступу від власника. Приватна чи виробнича сфера життя є відокремленою від суспільства й не містить публічних інтересів, а отже, у вказаних сферах не виникають і відносини із охорони громадського порядку.
Тобто, обов`язковою ознакою наявності складу даного адміністративного правопорушення є дії правопорушника в громадських місцях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2  (тобто по сусідству із ОСОБА_1 ). Перебуваючи 05.05.2026 року близько 21:00 год. на території свого домогосподарства побачила, як її сусід ОСОБА_1 йшов стежкою в бік її будинку. Через деякий час він дістав предмет схожий зовні схожий на пістолет та здійснив декілька пострілів в бік собак, після чого вона викликала працівників поліції. Внаслідок стрільби тілесних ушкоджень не отримала.
Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Обовязковою ознакою субєктивної сторони даного правопорушення є наявність прямого умислу та хуліганського мотиву, тобто прагнення особи продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм поведінки, протиставити себе суспільству, порушити спокій громадян.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, при кваліфікації дій за ознаками хуліганства особливу увагу слід приділяти з`ясуванню мотиву й мети вчинення таких дій.
Матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_1 доведено, що його дії були викликані виключно поведінкою собак та спрямовані на захист життя і здоров`я родини від можливої загрози від тварин, а здійснення пострілів було вимушеним заходом задля відлякування тварин та уникнення реальної шкоди здоров`ю родини, що свідчить про відсутність хуліганського мотиву та умислу на порушення громадського порядку.
Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.
Постріли, які були здійснені ОСОБА_1 з пневматичної зброї були здійснені з метою відлякування тварини. 
Враховуючи, що дії ОСОБА_1 були зумовлені необхідністю відлякування тварин та захисту від нападу, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
В поведінці ОСОБА_1 судом не встановлено хуліганських дій чи хуліганських мотивів, що на переконання суду не дає підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 як дрібне хуліганство.
Надані на розгляд матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян.
При цьому наявність умислу в діях ОСОБА_1 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі не встановлено.
Зброя - пістолет марки WC 401, модель 15 ХТ 4,5 мм з якої було здійснено постріли, є пневматичною та відповідно до чинного законодавства України, пневматична зброя калібром до 4,5 мм та швидкістю польоту кулі до 100 м/с не належить до вогнепальної чи забороненої зброї і не потребує спеціальних дозволів на зберігання чи носіння, а її використання на території власного подвір`я не утворює складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом. 
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу
Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.
З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283 КУпАП,-

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. 
Повний текст постанови складено 06 липня 2026 року. 

Суддя Острозького районного суду	Василевич О.В.