СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/3484/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» (вх. № 5909) про прийняття додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на стадії апеляційного перегляду у справі № 922/3484/25 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА»
про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі №922/3484/25 задоволено клопотання арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича вх. №26621 від 17.11.2025. 
Припинено повноваження керівника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА» (62302, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Соснова, 2А, код ЄДРПОУ 41969222) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Покладено виконання обов`язків керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА» на розпорядника майна - арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича (РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво № 216 від 20.02.2013, адреса: 61166, м. Харків, вул. Кримська, буд. 6).
Зобов`язано керівника боржника - ОСОБА_1 протягом трьох днів передати розпоряднику майна - арбітражному керуючому Саутенко Сергію Олеговичу (свідоцтво №216 від 20.02.2013) бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі № 922/3484/25 залишено без змін.
27.05.2026 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №922/3484/25, в якій заявник просить апеляційний суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 648,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот сорок вісім гривень 00 копійок).
04.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких апелянт просить апеляційний суд у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити, зменшити суму стягнення до 0,00 грн.
Проаналізувавши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» про прийняття додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №922/3484/25 колегія суддів зазначає про таке. 
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
У постанові від 09.12.2021 у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).
Отже, розмір таких витрат має бути розумним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами, тобто відповідати вказаним критеріям.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 180 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 127/9918/14-ц).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити й оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру й обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та, навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, ініціюючим кредитором в порядку, передбаченому ст. 42, 46, 123, 126, 129 ГПК України, подано заяву про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням вимог процесуального законодавства.
ТОВ «СОВТА К» до своєї заяви про стягнення судових витрат надано копії наступних документів: Договір №1/СК про надання правничої допомоги від 01.07.2025; Додаток № 1 до Договору №1/СК; Додаткова угода до Договору №1/СК від 13.04.2026; Акт прийому-передачі наданих послуг №2105 за Договором №1/СК від 21.05.2026; Ордер на надання правничої допомоги від 06.10.2025 виданий на ім`я адвоката Кожушного К.С.
З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «Ліберті Вей», в особі Голови Крайза Олександра Ігоровича, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОВТА К», в особі Директора Нєженець Лариси Олександрівни укладено договір про надання правничої допомоги. 
Предмет Договору становить: клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги в обсязі та на умовах передбачених Договором (п. 1.1).
Серед обов`язків Адвокатського об`єднання встановлено, зокрема, представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших органах під час розгляду правових спорів (п. 2.1.6.).
Разом з тим, Клієнт зобов`язаний, зокрема, оплачувати правничу (правову) допомогу відповідно до умов розділу 4 Договору (п. 3.1.4).
Розділ 4 Договору №1/СК встановлює порядок здійснення розрахунків між Сторонами цього договору наступним чином:
4.1. Вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до Додатку до Договору, що с невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру прожитковому мінімуму для працездатних осіб, що визначається відповідно до закону на 01 січня року в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуги визначається сторонами в акті наданих послуг. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
4.2. Учасники, співробітники Адвокатського об`єднання надають послуги, передбачені умовами даного Договору, Клієнту в робочий час. Під робочим часом у цьому випадку розумісться, час з 9-00 години до 18-00 години у робочі дні, визначені згідно з чинним трудовим законодавством України.
4.3. У разі надання співробітниками, учасниками Адвокатського об`єднання послуг, на вимогу Клієнта, в неробочий час, Адвокатське об`єднання має право на оплату таких послуг на підставі окремого рахунку, узгодженого Сторонами Договору.
4.4. За результатами надання послуг складається акт, що підписується представниками кожної зі Сторін. В акті вказується перелік наданих Адвокатським об`єднанням послуг та їх вартість.
4.5. Сума, яка визначається на підставі пункту 4.1 Договору с гонораром Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає.
4.6. Гонорар сплачується Клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або у будь-який інший незаборонений законодавством спосіб у строк 30 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг, якщо інше не передбачено додатковою угодою.
Відповідно до п. 5.1. надання Адвокатським об`єднанням додаткових видів правової допомоги за Договором здійснюється на підставі додаткових угод до Договору та/або усних заявок, котрими визначається обсяг послуг, що надаються та строк їх оплати.
Договір №1/СК про надання правничої допомоги від 01.07.2025 підписаний уповноваженими особами Сторін та скріплений печатками.
13.04.2026 між Адвокатським об`єднанням «Ліберті Вей», в особі Голови Крайза Олександра Ігоровича, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОВТА К», в особі Директора Нєженець Лариси Олександрівни укладено Додаткову угоду до Договору №1/СК про надання правничої допомоги від 01.07.2025.
Додатковою угодою передбачено, що Адвокатське об`єднання зобов`язується надати наступні послуги: складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18 березня 2026 року у справі № 922/3484/25; участь в судових засіданнях, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги; надання консультацій з вивченням документів тощо (п.1).
Оплата наданих послуг (гонорару) здійснюється Клієнтом наступним шляхом: протягом 15 банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг (п. 2).
Інші умови договору про надання правової допомоги № 1/СК від 01.07.2025 залишаються незмінними (п.3).
Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги № 1/СК від 01.07.2025 та вступає в силу з моменту її підписання Сторонами (п.4).
Додаткова угода від 13.04.2026 підписана уповноваженими особами Сторін та скріплена печатками.
Також заявником долучено до матеріалів справи Акт прийому-передачі наданих послуг №2105 від 21.05.2026, в якому зазначено, що послуги для Клієнта за Додатковою угодою від 13.04.2026 до Договору про надання правничої допомоги № 1/СК від 01.07.2025: по справі № 922/3484/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі № 922/3484/25 надані Адвокатським об`єднанням належним чином у встановлений термін та з дотриманням інших умов Договору.
Вартість послуг Адвокатського об`єднання склала:
1. Складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі № 922/3484/25 – затрачено 2,5 години; коєфіцієнт Х1; вартість – 6656,00 грн.
2. Надання консультацій з вивченням документів – затрачено 0,5 годин; коєфіцієнт Х1; вартість – 1664,00 грн.
3. Участь в судових засіданнях – затрачено 1 годину; коєфіцієнт Х1, вартість 3328,00 грн.
Вартість 1 (однієї) години надання послуг з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», становить 3328,00 грн.
Всього: 11 648 (одинадцять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок ПДВ не передбачено. 
У Клієнта претензій до якості наданих послуг немає.
Цей Акт є підставою для проведення взаємних розрахунків між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом, порядок яких визначений у Договорі.
Акт прийому-передачі наданих послуг №2105 від 21.05.2026 підписано уповноваженими особами Сторін та скріплено печатками.
Також, в матеріалах справи міститься Ордер на надання правничої допомоги ТОВ «СОВТА К» від 06.10.2025 на підставі Договору про надання правничої допомоги № 1/СК від 01.07.2025, що виданий Адвокатським об`єднанням «Ліберті Вей» на ім`я адвоката Кожушного К. С. (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4271 від 03.10.2023).
Оцінивши подані заявником докази, зміст укладеного договору про надання правничої допомоги, характер виконаних адвокатом робіт, їх відповідність матеріалам справи та з урахуванням усталених правових позицій Верховного Суду щодо критеріїв реальності, необхідності та розумності витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів доходить до такого висновку.
Подані заявником документи: Договір №1/СК про надання правничої допомоги від 01.07.2025; Додаток № 1 до Договору №1/СК; Додаткова угода до Договору №1/СК від 13.04.2026; Акт прийому-передачі наданих послуг №2105 за Договором №1/СК від 21.05.2026; Ордер на надання правничої допомоги від 06.10.2025 виданий на ім`я адвоката Кожушного К. С. – є належними, допустимими та достовірними доказами фактичного понесення відповідачем витрат у розмірі 11 648,00 грн. Зміст договору свідчить про чітко визначений обсяг правничої допомоги, безпосередньо пов`язаний з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, акт про надані послуги підтверджує виконання адвокатом відповідних процесуальних дій та їх співвіднесення з матеріалами справи.
Колегія суддів зазначає, що судове втручання у розмір винагороди адвоката можливе виключно у випадку доведеної її неспівмірності фактично наданим послугам або очевидної надмірності, що випливає з ч. 4 ст. 126 ГПК України. 
Більше того, апеляційний суд залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, що, відповідно до ст. 129 ГПК України, зумовлює покладення на ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, тобто ініціюючого кредитора ТОВ «СОВТА К». Заявлена до компенсації сума є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та відповідає критеріям, визначеним практикою Великої Палати Верховного Суду та Європейського суду з прав людини щодо реальності, необхідності та розумності судових витрат.

Разом, з тим апелянт надіслав заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» про прийняття додаткового рішення в яких зазначає, що:
- ТОВ «СОВТА К» не є стороною у апеляційному провадженні при оскарженні ухвали Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі № 922/3484/25, оскільки сторонами за оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції визначено: Боржник – ОСОБА_1 а Стягувач - арбітражний керуючий Саутенко С.О.
- час, витрачений представником ТОВ «СОВТА К» на підготовку відзиву на апеляційну скаргу у кількості 2 годин та вартістю 6656,00 грн, є явно завищеним і не відповідає критеріям розумності з огляду на те, що їх зміст значною мірою дублює доводи документів, поданих арбітражним керуючим у своєму відзиві на апеляційну скаргу що, означає те, що адвокат ТОВ «СОВТА К» не витрачав окремо часу на підготовку цих документів, а його правова позиція була аналогічною правовій позиції арбітражного керуючого а зміст відзиву на апеляційну скаргу практично повністю співпадає з відзивом арбітражного керуючого.
- з наданих документів не вбачається чи дійсно були оплачені такі послуги що фактично є підставою для відмови судом у відшкодуванні таких витрат відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 127/21552/17.
Щодо твердження про, те що ТОВ «СОВТА К» не є стороною апеляційного провадження за оскаржуваною ухвалою у справі № 922/3484/25.
Відповідно до ч. 5 ст. 41 ГПК України у справах про банкрутство (неплатоспроможність) склад учасників справи визначається Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до ст. 1 КУзПБ:
сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);
кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КУзПБ ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі № 922/3484/25:
- припинено повноваження керівника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА» ОСОБА_1 ;
- покладено виконання обов`язків керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА» на розпорядника майна - арбітражного керуючого Саутенка Сергія Олеговича;
- зобов`язано керівника боржника - Арнаута Сергія Анатолійовича протягом трьох днів передати розпоряднику майна - арбітражному керуючому Саутенко Сергію Олеговичу бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності
Ухвала суду мотивована тим, що у процедурі розпорядження майном ключовим обов`язком керівника боржника є сприяння арбітражному керуючому у здійсненні повноважень, зокрема у частині надання документів, забезпечення доступу до майна, участі в інвентаризації та розгляді кредиторських вимог. Водночас встановлено, що керівник боржника системно ігнорував ці обов`язки, а саме: керівник не надав жодного документа чи інформації, необхідних для проведення процедури розпорядження майном; не забезпечив проведення інвентаризації майна, яка є обов`язковою у строк, визначений ч. 3 ст. 44 КУзПБ; не надав доступу до активів та бухгалтерської інформації; фактично унеможливив аналіз фінансового стану боржника; не розглянув кредиторські вимоги та не надав щодо них заперечень; не забезпечив подання податкової та фінансової звітності.
Суд врахував додаткові докази фактичного самоусунення керівника від управління підприємством: відсутність зв`язку з ним, блокування доступу до електронних кабінетів, неможливість ведення бухгалтерського обліку та подання звітності, що підтверджено, зокрема, зверненням головного бухгалтера.
Такі дії (а фактично бездіяльність) керівника суд кваліфікував як: перешкоджання діяльності розпорядника майна; порушення обов`язків, прямо передбачених КУзПБ (зокрема, ст. 12-1, 44, 45); створення ризиків для збереження майна та порушення прав кредиторів; затягування процедури банкрутства.
Підсумовуючи, ухвала мотивована тим, що керівник боржника не просто не виконував свої обов`язки, а фактично унеможливлював реалізацію процедури розпорядження майном, що відповідно до ст. 40 КУзПБ є самостійною та достатньою підставою для припинення його повноважень і передачі функцій управління арбітражному керуючому.
Отже, своїми діями/бездіяльністю керівник боржника Арнаут С. А. порушував права кредиторів шляхом перешкоджання діяльності розпорядника майна.
З огляду на вказане, у ТОВ «СОВТА К» як кредитора у справі №922/3484/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА» є право на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції, та відповідно, право на участь в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою інших учасників цієї справи.
Тому, доводи апелянта про те що ТОВ «СОВТА К» не є стороною апеляційного провадження за оскаржуваною ухвалою у справі № 922/3484/25 є необґрунтованими.
Щодо твердження апелянта про те, що правова позиція ТОВ «СОВТА К» у відзиві на апеляційну скаргу є аналогічною правовій позиції арбітражного керуючого, а зміст відзиву на апеляційну скаргу практично повністю співпадає з відзивом арбітражного керуючого.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що сам по собі факт подібності правових позицій учасників справи не свідчить про відсутність самостійної роботи представника сторони під час підготовки процесуального документа. Відзив ТОВ «СОВТА К» та відзив арбітражного керуючого містять схожі правові аргументи з огляду на те, що обидва учасники процесу висловлювали свою незгоду з одними й тими самими доводами апеляційної скарги та обґрунтовували законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. За таких обставин збіг окремих висновків, правових оцінок чи аргументів є закономірним та обумовлений предметом спору і характером заперечень на апеляційну скаргу.
Апеляційний суд зазначає, що складання такого процесуального документу як відзив на апеляційну скаргу займає певний час. Проаналізувавши доводи апеляційної скарги представник іншої сторони має сформулювати правову позицію щодо скарги, викласти заперечення на доводи апелянта з посиланням на докази та норми закону, які підтверджують правильність первинного рішення суду. Також до відзиву мають бути долучені необхідні документи (копії документів), які представник сторони має отримати та оформити належним чином відповідно до вимог процесуального законодавства.
Таким чином, вищенаведені доводи апелянта є безпідставними і необґрунтованими.
Щодо доводів про відсутність доказів сплати наданих послуг.
Як вбачається із матеріалів справи, постанову Східного апеляційного господарського суду ухвалено 21.05.2025. Цього ж дня складено і підписано Акт прийому-передачі наданих послуг №2105 від 21.05.2026.
Заява ТОВ «СОВТА К» про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №922/3484/25 надійшла 27.05.2026 через підсистему «Електронний суд».
Разом з тим, умовами Договору № 1/СК передбачено, що гонорар сплачується Клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або у будь-який інший незаборонений законодавством спосіб у строк 30 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг, якщо інше не передбачено додатковою угодою (4.6.).
Отже, на момент подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №922/3484/25 не сплинув тридцятиденний строк на оплату послуг на правничу допомогу. 
У колегії суддів немає жодних підстав вважати, що ТОВ «СОВТА К» не здійснить оплату наданих послуг або сплатить суму в іншому розмірі відмінному від розрахунку, що міститься в Акті прийому-передачі наданих послуг №2105 від 21.05.2026.
Матеріли справи містять достатню кількість доказів, що підтверджують перелік наданих послуг, час їх надання та їхню вартість, а тому факт надання правничої допомоги є підтвердженим. 
ОСОБА_1 не надано переконливих аргументів стосовно того, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним. Не надано доказів того, що для апелянта заявлена до стягнення сума є надмірною і обтяжливою, а тому вищезазначені доводи апелянта не спростовують належність і допустимість поданих відповідачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, з урахуванням установлених судом обставин, наданих доказів та наведеного нормативного й практичного підґрунтя, колегія суддів доходить узагальненого висновку про обґрунтованість заявлених до компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» сума витрат на правничу допомогу у розмірі 11 648,00 грн підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами, безпосередньо пов`язана з розглядом справи № 922/3484/25 у суді апеляційної інстанцій, а також відповідає фактичному обсягу виконаних адвокатом процесуальних дій. Надані договір та акт про надані послуги свідчать про реальність таких витрат, їх необхідність для належного захисту прав та інтересів ініціюючого кредитора, а також про виникнення у нього обов`язку їх сплатити.
Оцінюючи розмір заявлених витрат крізь призму критеріїв реальності, необхідності та розумності, апеляційний суд враховує характер спору (провадження у справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «АГРОБУД УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 41969222 за заявою ТОВ «СОВТА К»), обсяг здійснених адвокатом процесуальних дій, розгляд справи у суді апеляційної інстанції, підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, участь у судовому засіданні 21.05.2026, а також результат апеляційного перегляду, за наслідками якого ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
За таких обставин заявлена до компенсації сума не є завищеною, не має ознак очевидної надмірності та не виходить за межі співмірності із складністю справи (провадження у справі про банкрутство) та значенням її результату для сторони.
Таким чином, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку не призводить до надмірного збагачення ініціюючого кредитора, а відповідає принципам справедливості, пропорційності та ефективного судового захисту, закріпленим у Господарському процесуальному кодексі України та сформульованим у практиці Верховного Суду і Європейського суду з прав людини.
Отже, з огляду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Господарського суду Харківської області від 18.03.2026 у справі № 922/3484/25 залишена без змін, витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 11 648,00 грн підлягають покладенню на апелянта як на сторону, що програла спір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» про прийняття додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВТА К» (61002, Харківська обл., місто Харків, вул. Чернишевська, будинок 66 ЄДРПОУ 44647976) витрати на професійну правничу допомогу, понесені ініціюючим кредитором в суді апеляційної інстанції, у розмірі 11 648,00 гривень.
Видати Господарському суду Харківської області відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення та у строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Россолов 

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.С. Хачатрян