Справа № 346/3218/26 
Провадження № 2-о/346/222/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 червня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сольського В.В.,
за участю секретаря судових засідань Пігуляк В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; заінтересована особа Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, -
У С Т А Н О В И В:
23.06.2026 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернулися до суду з вищевказаною заявою, в якій просять суд встановити факт народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Енергодар, Запорізької області Україна (тимчасово окупована рф територія України).
Вимоги заяви обґрунтовано тим, що заявники на даний час проживають на окупованій території російською федерацією – АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 в подружжя народився син ОСОБА_3 . Документи про народження дитини, видані органами російської федерації на окупованій території, що унеможливлює реєстрацію його народження у відповідності із законодавством України. Коломийським відділом ДРАЦС письмово повідомлено заявників, що вказані документи не є підставою для державної реєстрації дитини і тому відмовлено у проведенні державної реєстрації народження.
Відтак, встановлення даного факту народження дитини необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини, відповідно до законодавства України та отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 23.06.2026 року відкрите провадження у справі у порядку окремого провадження з викликом учасників справи в судове засідання.
В судове засідання заявники не з`явилися, їх представник адвокат Волошанська О.І. в прохальній частині заяви просить провести розгляд справи за її відсутності та заявників. 
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
З матеріалів справи встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2021 року, який був зареєстрований Енергодарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Васильківському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 332.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Відповідно до частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
На підтвердження вищевказаного факту заявником було надано медичне свідоцтво про народження № 2026030014 від 02.02.2026 року, видане медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, у якому зазначено про те, що ОСОБА_1 в м. Енергодар ІНФОРМАЦІЯ_5 народила дитину чоловічої статі, а також копію довідки про народження № Р-00126, згідно якої ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , запис про народження складений Територіальним відділом ЗАГС міста Енергодар Управління ЗАГС Запорізької області.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини, серед іншого, є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.
Надане заявником медичне свідоцтво видане державною установою рф Запорізької області, тобто установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. В зв`язку з цим, Коломийським відділом ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повідомлено, що даний документ не є підставою для державної реєстрації дитини та відмовлено у проведенні державної реєстрації народження.
Отже, з матеріалів справи убачається, що заявники є громадянами України, не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини на підставі вищезазначеного медичного свідоцтва, так як воно видане на тимчасово окупованій території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не може реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.
Згідно положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно п. 1 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, м. Енергодар, Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою рф територією України з 04.03.2022 року.
В постанові Верховного Суду від 16.01.2018 (справа №664/2171/16-ц) зазначено, що, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v Turkey, Cyprus v Turkey), а також Молдови і росії (зокрема, Mozer v the Republic of Moldova and russia, Ilascu and Others v Moldova and russia), документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.
У постанові Верховного Суду від 24.04.2024 (справа №761/13911/23) закріплено правову позицію, згідно якої при встановленні факту народження дитини на тимчасово окупованій території України підлягають оцінці в сукупності з іншими доказами документи, подані заявником на підтвердження факту, який підлягає встановленню, зокрема свідоцтво про народження дитини, медична довідка, які хоч і не є юридично дійсними на території України, однак можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини.
Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.
Встановлення факту народження дитини заявникам необхідне для проведення державної реєстрації народження дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Енергодар, Запорізької області.
З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню.
Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 1-12, 76, 265, 212- 215, 247, 256, 293, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт народження на тимчасово окупованій території України дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Енергодар, Запорізької області, Україна, у батьків: батько дитини – громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Велика Білозерка Василівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_2 ; мати дитини – громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Велика Білозерка Василівського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_3 .
Рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: 	Сольський В. В.