Справа № 568/887/26
Провадження № 3/568/509/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 червня 2026 року м. Радивилів 
Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В. В.
за участі:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Боржецького О. Л.
розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону №3 з обслуговування Дубенського району полку УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - невідомий, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності раніше згідно протоколу не притягався ,
(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України суддею роз`яснені),
У С Т А Н О В И В :
18.05.2026 до Радивилівського районного суду Рівненської області надійшли вищезазначені матеріали. З яких встановлено наступне.
30.04.2026, о 16 год. 00 хв. на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї, тобто, умисно вчинив дії психологічного та фізичного характеру, а саме: штовхав, погрожував, штовхав стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю, та не завдано тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано згідно протоколу за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту – КУпАП).
Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 та п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Сім`я, згідно з положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
21.05.2026 судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 
28.05.2026 судове засідання відкладено за клопотанням ОСОБА_1 .
17.06.2026 від захисника ОСОБА_1 адвоката Боржецького О. Л. надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження для спільного розгляду справ про адміністративні правопорушення № 568/886/26 (провадження № 3/568/508/26) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та № 568/887/26 (провадження № 3/568/509/26) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи зміст протоколів та положення ч. 2 ст. 36 КУпАП.
17.06.2026 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення у справі.
В судовому засіданні 18.06.2026 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні домашнього насильства не визнав, пояснив, що сварка була з колишньою дружиною, яку остання влаштувала після подачі ним позову про поділ майна подружжя. Він не викликав поліцію, хоча колишня дружина ображала його та погрожувала йому. Вважає, що виклик поліції це помста колишньої дружини, в решті надав пояснення згідно поданих письмових пояснень.
В судовому засіданні 18.06.2026 захисник просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена матеріалами справи.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду була повідомлена вчасно належним чином. Клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень не подавала.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, приходжу до наступного висновку.
Щодо клопотання захисника про об`єднання в одне провадження для спільного розгляду справ про адміністративні правопорушення № 568/886/26 (провадження № 3/568/508/26) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та № 568/887/26 (провадження № 3/568/509/26) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то воно не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
За загальним правилом більш серйозним визнається правопорушення, за яке встановлена більш сувора міра адміністративного стягнення (більший розмір штрафу, більш тривалий строк громадських робіт, застосування штрафу замість попередження, застосування арешту замість штрафу, тощо).
При цьому, види адміністративних стягнень закріплено у ст. 24 КУпАП, у якій їх зазначено з урахуванням зростання суворості.
Однак враховуючи різну правову кваліфікацію діянь, які ставляться у вину ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що вказані матеріали складені щодо однієї особи, суд вважає, що з метою створення умов для забезпечення найбільш повного та об`єктивного судового розгляду матеріали вказаних справ не підлягають об`єднанню в одне провадження.
Окрім цього, під час розгляду вчинених ОСОБА_1 правопорушень підлягають з`ясуванню та доказуванню різні обставини, відтак їх розгляд є недоцільним, їх об`єднання перешкоджатиме повному та об`єктивному з`ясуванню усіх обставин справ.
Так, норма ст. 36 КУпАП не містить безальтернативної вимоги про безумовне об`єднання справ, при цьому, у даному випадку мають місце кілька самостійних адміністративних правопорушень.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Як зазначено частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному провадженні за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні 30.04.2026, о 16 год. адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що полягало у вчиненні домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 в присутності малолітньої ОСОБА_3 , підтверджується:
- протоколом серії: ВАВ № 601476, який складено 30.04.2026 та яким встановлено факт вчинення правопорушення(а.с.2);
- формою оцінки ризиків від 30.04.2026 (а.с.4-5);
- копією термінового заборонного припису від 30.04.2026 серії АА № 470723 (а.с.6);
- заявою ОСОБА_2 від 30.04.2026, згідно якої вона просить притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї в присутності малолітньої онуки ОСОБА_3 27.01.2025 її колишнього чоловіка ОСОБА_1 (а.с.7);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.04.2026, в яких вона зазначила про обставини подій, що мали місце 30.04.2026, близько 16 год. (а.с.8);
- відеозаписом (а.с.10).
Вказані докази зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та його вину, тому суддя бере їх за основу при постановленні судового рішення.
Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених суддею доказах, узгоджуються між собою.
Суд звертає увагу, що оцінка дій ОСОБА_2 , не здійснюється судом в межах розгляду даної справи.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено право на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
З огляду на те, що в ході судового розгляду встановлені визначені ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інші аргументи та доводи ОСОБА_1 не досліджуються суддею.
Покликання ОСОБА_1 на події як мали місце 15.05.2026 не пов`язанні з обставинним вчинення адміністративного правопорушення 30.04.2026.
Обставин, що пом`якшують відповідальність чи обтяжують її – не встановлено.
Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя враховує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
Суддя виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання КУпАП.
Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність у виді накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також те. що правопорушення вчинене в присутності неповнолітньої дитини, відсутність обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, тому, суддя вважає за необхідне, застосувати до гр. ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, в максимальних межах санкції визначених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплили.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Як встановлено суддею ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК № 284821 від 29.02.2024.
Тому, враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.7, 9, 36, 173-2, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Боржецького Олександра Леонідовича про об`єднання в одне провадження для спільного розгляду справ про адміністративні правопорушення № 568/886/26 (провадження № 3/568/508/26) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та № 568/887/26 (провадження № 3/568/509/26) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ВАВ № 601476 від 30.04.2026) та призначити йому, стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Рівн.обл/отг Радивилів/21081100, код за ЄДРПОУ 38012494, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), рахунок отримувача: UA 478999980313020106000017413, код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.
Повний тест постанови складено 22.06.2026.

Суддя    Володимир КОНДРАТЮК