Справа № 454/164/24 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М. Я. 
Провадження № 22-ц/811/4305/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 червня 2026 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
У січні 2024 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі – АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 16.12.2020 року в розмірі 125167 грн. 24 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 103103 грн. 84 коп. та заборгованості за процентами в розмірі 22063 грн. 40 коп.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2024 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 16.12.2020 року в розмірі 125167 грн. 24 коп., яка складається з: простроченого тіла кредиту в сумі 103103 грн. 84 коп.; прострочених відсотків в сумі 22063 грн. 40 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 2422 грн. 40 коп. судового збору. 
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила поновити строк на подання цієї заяви, скасувати заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2024 року, прийняти заяву до розгляду та поновити її право на захист, призначити судову експертизу, призупинити дію заочного рішення.
Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду повернуто заявниці.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , просила її скасувати та призначити новий розгляд заяви про перегляд заочного рішення, а також розглянути клопотання про призначення експертизи, яке судом першої інстанції не було розглянуте. 
В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не були досліджені належним чином надані нею докази, проігноровано заперечення щодо відсутності договору та доказів укладення договору та отримання кредиту, окрім цього, дана справа є складною, тому не могла бути розглянутою в порядку спрощеного позовного провадження.
Наголошує, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, надав суду недостовірну інформацію щодо відсутності іншого позову до неї.
Вважає що суддя умисно не забезпечив належного повідомлення її про розгляд справи, а оскільки сторони не повідомлялись про розгляд справи, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2024 року є фактично заочним.
26.01.2026 року позивач АТ КБ «Приватбанк» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, у зв`язку з її безпідставністю. Зазначає, що рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2024 року у справі №454/164/24 не є заочним, судом першої інстанції було роз`яснено строки та порядок оскарження рішення суду, однак, ОСОБА_1 правом на оскарження рішення в порядку ч.ч.1, 2 ст.354 ЦПК України не скористалася.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09.06.2026 року, є дата складення повного судового рішення – 18.06.2026 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За вимогами статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Згідно з ч.1 ст.277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Встановлено, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 18 січня 2024 року суд відкрив провадження у справі та вирішив проводити розгляд справи в поряку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Умови проведення заочного розгляду справи визначені статтею 280 ЦПК України, порядок заочного розгляду – статтею 281 цього Кодексу.
Так, зокрема, статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, а у статті 282 цього Кодексу містяться вимоги до форми та змісту заочного рішення, згідно з якими, у заочному рішенні має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Згідно зі статтею 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Згідно з ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Тобто, процесуальним законом визначений спеціальний порядок перегляду заочного рішення і такий провадиться судом, що ухвалив заочне рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку (ч.4 ст.287 ЦПК України).
Судом встановлено, що Сокальський районний суд Львівської області не постановляв ухвали про заочний розгляд справи і в самому рішенні суду від 17 травня 2024 року не зазначено, що таке ухвалено при заочному розгляді справи.
В резолютивній частині рішення міститься роз`яснення строків та загального порядку оскарження рішення.
Отже, ні за формою, ні за змістом, ні за умовами проведення розгляду справи рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2024 року не є заочним.
Оскільки рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17 травня 2024 року не є заочним, воно не може бути переглянуте за заявою відповідача, поданою в порядку статті 284 ЦПК України, в зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про повернення ОСОБА_1 поданої нею заяви про перегляд заочного рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд
ухвалив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 18 червня 2026 року. 

Головуючий       С.М. Бойко

Судді:         С.М. Копняк

А.В. Ніткевич