Справа № 645/5829/23 
Провадження № 2/635/309/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді – Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання – Пальчук Е.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
 
Позивач АТ «Універсал банк»» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останньої заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.02.2020 року у розмірі 115179,04 гривень станом на 22.08.2023 року, а також судові витрати у розмірі 2684,00 гривень. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10 лютого 2020 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит в розмірі 80 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Свої зобов`язання за договором банк виконав, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу Відповідач прострочила зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.п.5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань та заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.03.2023 року направив повідомлення «Пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погашення заборгованості за договором. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 28.04.2023 року став у формі «на вимогу». Разом з тим, відповідач не повернула своєчасно кошти банку, у зв`язку з чим за нею станом на 22.08.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 115179,04 гривень. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
20 лютого 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Індутного-Шматько С.М. надано відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач проти позову заперечує та вважає його безпідставним, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за Договором у розмірі, зазначеному у позовній заяві відсутня. Банком не доведено жодних умов кредитування. Відсутнє підтвердження погоджених Сторонами у письмовій формі умов кредитування, зокрема, будь-яких процентів та неустойки. В той же час, позивачем не доведено видачу кредиту відповідачу та розміру загальної заборгованості та по її складовим (основному боргу, процентами та неустойці). Так представник відповідача у відзиві на позову заяву вказує на невідповідність поданих позивачем роздруківок до вимог складання первинних бухгалтерських документів та діловодства, а тому є підстави вважати їх неналежними та недопустимим письмовими доказами. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Разом з тим, 04 березня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представником відповідача – адвокатом Індутним-Шматько С.М. подано заяву, в якій просить суд застосувати до поданої заяви строк позовної давності та відмовити у задоволені позову.
Також, останнім було заявлено клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2025 року було задоволено, у АТ «Універсал Банк» витребувано завірені належним чином копії наступних документів: умови обслуговування рахунків фізичної особи з підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з ними у конкретній наданій суду редакції; тарифи за карткою Monobank з підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з ними у конкретній наданій суду редакції; паспорт споживчого кредиту з підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з ним у конкретній наданій суду редакції; рішення АТ «Універсал Банк» щодо збільшення/зменшення кредитного ліміту, зміну процентної ставки ОСОБА_1 всі, що приймались із зазначенням дати прийняття та особи, уповноваженої приймати таке рішення, її підпису, посади та копія локального правового акта, яким оформлено кожне таке рішення; докази видачі платіжної картки ОСОБА_1 від АТ «Універсал Банк» по проекту «Monobank» зі вказівкою її номера та строку дії; інформацію щодо всіх отриманих ОСОБА_1 грошових коштів та надати первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку всіх грошових коштів ОСОБА_1 від АТ «Універсал Банк».
18 листопада 2025 року витребувані докази надійшли до суду засобами електронної пошти, а 20 листопада 2025 судом отримано ті ж докази через оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта».
В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із поданням позовної заяви завлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача – адвокат Індутний - Шматько С.М. в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
10 лютого 2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем – ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, проставлянням власноручного свого підпису під цією анкетою-заявою.
Пунктом 2 Анкети-заяви від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 погодила своїм підписом, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.
Згідно з п. 3 Анкети-заяви відповідач підтвердила, що ознайомилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірних у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Крім цього, згідно п. 6 Анкети-заяви від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або її аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Також визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням простого електронного або електронного цифрового підпису.
За змістом п. 9, 11 Анкети-заяви від 10 лютого 2020 року відповідач підтвердила, що ця Анкета - заява є також заява є також заявою на відкриття рахунку та просила усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
Також відповідно до п. 10 Анкети-заяви, відповідач надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк» без додаткових її розпоряджень для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.
Згідно довідки про наявність рахунку від 17 листопада 2025 року відповідачу – ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_1 , карта № НОМЕР_2 , тип рахунку - «Чорна картка», активна до 05/24.
Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 17 листопада 2025 року за карткою № НОМЕР_2 відповідачу 10.02.2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000,00 грн., 02.03.2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн., 14.06.2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 45 000,00 грн., 06.03.2021 року встановлено кредитний ліміт зменшено до 80 000,00 грн.
З наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10 лютого 2020 року вбачається, що станом на 22 серпня 2023 зі ОСОБА_1 утворилась заборгованість загальним розміром 115179,04 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 115179,04 грн. 
Як вбачається з виписки руху коштів по картці клієнта ОСОБА_1 від 17 листопада 2025 за період з 10 лютого 2020 року по 11 березня 2023, баланс на початок періоду становить 0 грн., баланс на кінець періоду становить – мінус 35179,04 грн. При цьому з цієї виписки також слідує, що витрати по картці становлять 2306324,02 грн., а зарахування 115444,98 грн.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку - Акціонерне товариство «Універсал банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на карту у початково визначеному розмірі 15 000,00 грн., який поступово був збільшений до 80 000 грн.
На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду розрахунок заборгованості станом на 22 серпня 2023 року та виписку по рахунку відповідача ОСОБА_1 .
З наданих банком розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по рахунку ОСОБА_1 слідує, що відповідач активно користувалась кредитними коштами, частково погашала заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, шляхом поповнення картки, які невдовзі використовувала, відтак доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.
З вказаного розрахунку також слідує, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором – 115179,04 грн.
В той же час, суд зазначає, що в анкеті-заяві від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, проте, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у виді грошової суми та її визначеного розміру.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.
Таким чином, суд вважає що з відповідача заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 115179,04 грн. задоволенню не підлягає, оскільки із виписки про рух коштів від 17 листопада 2025 року, наданої позивачем вбачається, що банком було нараховано суму заборгованості за кредитним договором на підставі неодноразово змінюваних відсоткових ставок, які не були акцептовані позичальником.
Тобто, позивач – АТ «Універсал Банк» хоч і не заявив вимогу про стягнення відсотків за користування коштами, однак у самому розрахунку нараховано суму заборгованості з урахуванням стягнення банком із сум, які погашались відповідачем, на погашення зобов`язань, які з позичальником не узгоджувались.
Отже, оскільки в анкеті-заяві від 10 лютого 2020 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то банк-позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, тому суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту – 115179,04 грн. за рахунок протиправно списаних банком відсотків – 52637,25 грн., що складатиме 62541,79 грн. = 115179,04 грн. -52637,25 грн.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20.
Щодо клопотання представника відповідача – адвоката Індутного-Шматько С.М. про застосування строків позовної давності, суд зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). 
Відповідно до ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. 
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку.  
Статтею 264 ЦК України визначені випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, в частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Таким чином, строк позовної давності обраховується з урахуванням вчинення відповідачем дій, що вказують на користування ним карткою № НОМЕР_2 , про що свідчить внесення відповідачкою коштів на погашення кредиту 11.03.2023 року у сумі 1000 грн.
Отже, АТ «Універсал Банк» не було пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором (дата подачі позовної заяви 24 жовтня 2023 року), оскільки такий строк було перервано 11.03.2023 року.
Крім того, з 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Зупинка строків стосувалася відносин, визначених у ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК. 

17 березня 2022 року до 29 січня 2024 року на підставі доданого п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, яким на період дії воєнного стану було зупинено перебіг строків позовної давності за ст.ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК. 
За таких обставин, АТ «Універсал Банк» звернулося за захистом своїх інтересів до суду у межах позовної давності, а тому у суду відсутні підстави для застосування строків позовної давності
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає сума заборгованості в сумі 62541,79 грн.
В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити, за недоведеністю заявлених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1457,41 грн., виходячи з розрахунку: 62541,79 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 100% / 115179,04 гривень (розмір заявлених позовних вимог) = 54,3%; 2684 грн. (сума сплаченого судового збору) х 54,3% / 100% = 1457,41 грн.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
 
Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.08.2023 року у розмірі 62541 (шістдесят дві тисячі п`ятсот сорок одна) гривня 79 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1457 (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім) гривень 41 копійка. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Акціонерне товариство «Універсал банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Суддя С.А. Лук`яненко