Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року        м. Рівне

Справа № 570/6128/25
Провадження № 33/4815/702/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника – Бондаря Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бондаря Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2025 року о 12 год. год. 50 хв. на 334 км автодороги М-06 Київ-Чоп, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Epica, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатор Alcоtest Drager 6820 в присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 3238 від 22 жовтня 2025 року, результат огляду становить 3,03 ‰ проміле. З результатом огляду  ОСОБА_1 не погодився та пройшов вказаний огляду в медичному закладі, що підтверджується висновком на стан алкогольного від 22 жовтня 2025 року, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Бондар Ю.М.просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП. 
Доводить, що з моменту виявлення підстав для проведення медичного огляду і до моменту огляду  ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі минуло більше двох годин, що свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду, тому огляд в медичному закладі вважається недійсним. На час проходження огляду в медичному закладі відеозапис не проводився і не було залучено свідків. На час складання протоколу свідки також були відсутні, хоча в протоколі вказано про наявність свідків. Наголошує, що згідно відеозапису свідків зафіксовано о 14 год. 53 хв., коли вони підписують пояснення, тоді як у протоколі зазначено час – 16 год. 08 хв. При цьому відеозапис не є безперервним. 
Вважає, що під час проведення огляду  ОСОБА_1 в медичному закладі було використано газоаналізатор Alcоtest Drager, що не відповідає вимогам Інструкції, оскільки для цього необхідно було відібрати в нього зразки біогологічного середовища. Відтак протокол та долучені до нього матеріали є недопустимими доказами.
Заслухавши доводи  ОСОБА_1 та його захисника Бондаря Ю.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами, особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При прийнятті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначені вимоги закону було дотримано.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні достатніх і достовірних доказах, яким надано належну юридичну оцінку.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за встановлених судом обставин підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №490809 від 22 жовтня 2025 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду є позитивним та становить 3,03‰ проміле (а.с. 5); результатом тесту № 3238 від 22 жовтня 2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcоtest Drager 6820, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (3,03‰ проміле) (а.с. 4); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд в медичному закладі і результат огляду позитивний (а.с. 6); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 жовтня 2025 року, який складено в КП «РОЦПЗН» і відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та оголошення його результатів (файл Export 5 aav2, час: 01 год. 09 хв. 01 с. – 01 год 10 хв. 18 с.). 
Зазначені докази є узгодженими між собою та з іншими доказами у справі, сумнівів у їх належності та допустимості не викликають, а тому є належними і допустимими для використання у процесі доказування, оскільки містять фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, що у процесі доказування не залежать від суб`єктивного сприйняття людей.
Так, апеляційний суд виходить з того, що проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано відеозаписом безперервно, у зв`язку з чим долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 чи порушення ними порядку оформлення адміністративних матеріалів, що могли б ставити під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №490809 від 22 жовтня 2025 року зазначено, що огляд на місці зупинки проводився за участю двох свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 1).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду ОСОБА_1 є позитивним та становить 3,03‰ проміле. Також вказано, що свідками проведення огляду були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).
Крім того, у справі наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де зазначено, що їх зупинили працівники поліції, оскільки на автодорозі відбулося ДТП без травмованих, і у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. За результатами проведення огляду у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння – 3,03‰ проміле (а.с. 7, 8).
Посилання захисника на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення процесуальних документів також є необґрунтованими. Сам по собі часовий проміжок між складанням окремих процесуальних документів, а також послідовність їх оформлення не свідчать про істотні порушення вимог КУпАП і не впливають на достовірність встановлених обставин справи.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновків службових розслідувань, оскарження дій, судових рішень тощо) до апеляційної скарги не додано.
Доводи захисника про те, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням двогодинного терміну є помилковим, оскільки згідно відеозапису працівників поліції ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 було виявлено о 14 год. 01 хв. (файл Export 5 aav2, час: 46 хв.) і саме з цього часу йде відлік для проведення огляду в медичному закладі, який було проведено згідно медичного висновку о 15 год. 21 хв., тобто з дотриманням передбаченого Інструкцією часового проміжку у дві години. 
При цьому на відеозаписі під час проведення огляду присутні свідки, які вказані в акті огляду та в протоколі про адміністративне правопорушення (файл Export 5 aav2, час: 46 хв.). 
Щодо відсутності відеозапису проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі, то апеляційний суд зауважує, що наявний у справі медичний висновок КП «РОЦПЗН» стороною апелянта не оскаржувався і матеріали справи не містять будь-яких доказів оскарження даного висновку до суду, а відтак відсутні підстави для визнання даного доказу неналежним.
Якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п. 13 розділу ІІІ Інструкції).
Згідно відеозапису та письмових пояснень свідків внаслідок ДТП, яке відбулося за участю автомобіля Chevrolet Epica під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Hyundai Tucson під керуванням ОСОБА_4 , травмованих осіб не було.
Враховуючи те, що водій ОСОБА_1 особисто проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, тобто перебував у свідомому стані і не був травмований, то огляд в медичному закладі міг проводитися за допомогою газоаналізатора, оскільки підстав для відібрання біологічного середовища, які передбачені п. 13 розділу ІІІ Інструкції, не було.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. ст. 33, 38 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке, на думку апеляційного суду, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Бондаря Ю.М. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович