01.06.2026 
ЄУН 389/2643/25
Провадження №2/389/778/25

Рішення 
іменем України

01 червня 2026 року      Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Тарасенко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, 
за участю: позивачки – ОСОБА_1 , її представника – адвоката Юхименко Н.В., відповідачки – ОСОБА_2 ,
встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2012 року до теперішнього часу, з наданням їй всіх прав одного з подружжя.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. З 2012 року вона проживала однією сім?єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, 09.09.2024, як найближчій член родини, якого зазначив сам ОСОБА_3 , вона отримала сповіщення про те, що ОСОБА_3 02.02.2024 зник безвісти за особливих обставин під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану біля населеного пункту Олександрівка Суджацького району Курської області Російської Федерації. Після його отримання виникла необхідність вирішувати питання, пов?язані з розшуком ОСОБА_3 , визнання її потерпілою в кримінальному провадженні за фактом його зникнення, отриманням допомоги тощо. Однак, при підготовці документів виявилося, що вона не може виконувати такі функції, оскільки вони проживали зі ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Зокрема, вона вже звернулась до найближчого територіального органу Національної поліції України та за її зверненням внесені відомості в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за №12024120000001006. При цьому, користуватися своїми правами як потерпіла вона не може, так як згідно з чинним законодавством не визнана потерпілою. Крім того, для розшуку необхідно подавати документи до Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених при СБУ, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, який діє під координацією Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Міжнародного Комітету Червоного Хреста тощо. Необхідно постійно контролювати стан розшуку через «гарячі лінії» вказаних та інших органів. Також їй потрібно вирішувати питання про отримання частини грошового утримання. Незважаючи на те, що вони не встигли зареєструвати шлюб, починаючи з 2012 року безперервно вони проживали однією сім`єю за однією адресою, вели спільне господарство, повністю об`єднували кошти та спільно витрачали їх. Багато з їх знайомих не знали, що шлюб вони не реєстрували, сприймали їх як подружжя в зареєстрованому шлюбі. Вказує, що в усіх особових документах щодо військової служби вона зазначена як цивільна дружина, як перша контактна особа, якій мають повідомляти про надзвичайні події зі ОСОБА_3 . Вона спілкувалася з побратимами ОСОБА_3 , які також знають її як його дружину. За цей весь час ні вона, ні ОСОБА_3 не перебували у шлюбі з будь-якими іншими особами. Оскільки встановлення факту проживання зі ОСОБА_3 однією сім?єю їй необхідно для ведення справ щодо його розшуку та, можливо, оформлення допомоги, вона звернулася до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження. В ході розгляду вказаної справи, встановлено, що у даній справі наявний спір про право, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися з даною позовною заявою.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того зазначила, що ОСОБА_3 з 11 років виховував її доньку, вважав її рідною. З 2012 року вони проживали разом у її будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Спільними зусиллями вони робили ремонт у вказаному будинку, облаштовували подвір`я. На весіллі її доньки він був в якості батька, а коли народилася онука, то він сприймав її як рідну, допомагав з її вихованням. З рідною донькою – ОСОБА_2 він здебільшого спілкувався в телефонному режимі. ОСОБА_3 представив її своїй доньці, як свою дружину. ОСОБА_2 не бажала спілкуватися з ними, однак вона наполягала щоб ОСОБА_3 підтримував стосунки з донькою. Зазначила, що ОСОБА_3 вважав, що він не потрібен своїй доньці та, що ОСОБА_2 не бажає з ним спілкуватися. 
Представник позивача – адвокат Юхименко Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, на обґрунтування своїх заперечень зазначила наступне. ЇЇ батьки припинили спільне проживання коли їй було 5 років, при цьому офіційно розірвали шлюб коли їй виповнилося 7 років. Весь цей час вона підтримувала спілкування з батьком. Він цікавився її життям, забирав та відвозив на навчання. Зазначила, що її батько ніколи не знайомив її з жінками, з якими мав стосунки. Однак, вона знала про одну жінку, яку звали ОСОБА_4 , з якою він проживав після розлучення з її матір`ю. Коли вона приїжджала до нього в гості, жодних жінок за місцем його проживання вона не бачила, в будинку він проживав один. Вказала, що її батько ОСОБА_3 має залежність від алкоголю та коли він починав його вживати, у нього погіршувався стан здоров`я, у зв`язку з чим він потребував медичної допомоги. Так, його лікуванням займалися батьки її матері, а також допомагали сусіди, які повідомляли її про те, що батько потребує допомоги. До 2018 року її дідусь привозив та забирав батька з лікарні. За час перебування ОСОБА_3 в лікарні на лікуванні, жодних відвідувачів не було. Крім того зазначила, що ОСОБА_1 вона знає, однак про її статус в житті батька їй не відомо. Вважає, що якщо б батько перебував з нею у стосунках, вона б обов`язково про це знала та була б запрошена до місця їх спільного проживання. Вважає, що наразі недоречно встановлювати такий факт, це повинно бути лише за волею і бажанням батька. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала суду пояснення, в яких розгляд справи просила проводити за її відсутності. Свої доводи щодо суті справи обґрунтувала наступним. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємноїдопомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Вважає, що позовна заява та додані до неї документи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що позивачка зі ОСОБА_3 постійно спільно проживали саме з 2012 року як вказує ОСОБА_1 , мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин зі ОСОБА_3 , не надано до суду платіжних інструкцій чи виписок з банківських карток, які б могли свідчити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 купували разом техніку, меблі, робили ремонт у спільному житлі, разом проводили час. Вважає, що позивачкою не надано до суду фотокарток зі зниклим безвісти, скріншотів особистої переписки з месенджерів зі ОСОБА_3 , щоб могли свідчити про стосунки як чоловіка та жінки. Посилання позивачки на довідку старости Знам`янського Другого старостинського округу Знам`янської міської територіальної громади від 27.09.2024 №16-18/976/7 вважає не допустимим доказом, адже покази, що сторони проживали однією сім`єю у вказаний період, носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту проживання сторін за однією адресою та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю у в розумінні статті 3 СК України. Вважає, що позивачкою належним чином не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту її проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю. 
Вислухавши сторони, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , який був розірваний 19.06.2002 та складено актовий запис про розірвання шлюбу №63. Інших актових записів про шлюб чи розірвання шлюбу ОСОБА_1 не виявлено. Зазначене підтверджується інформацією Знам`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 27.03.2025 №190/337-09.
Як вбачається з інформації від 29.04.2025 №236/133.7-95, наданої Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 01.08.1992 уклав шлюб з ОСОБА_6 , який 01.10.1997 розірвано та складено відповідний актовий запис №128.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 27.09.2024 №16-18/976/7 та довідкою голови вуличного комітету Знам`янського Другого старостинського округу Знам`янської міської територіальної громади від 02.10.2024 №6-18/1091/7, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 3 2012 року до мобілізації.
В червні 2024 року ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України по мобілізації на підставі Указу Президента України №272/2024.
На ім`я та адресу ОСОБА_1 , як цивільної дружини ОСОБА_3 , надіслано сповіщення сім`ї №246 від 09.09.2024, що її цивільний чоловік ОСОБА_3 02.09.2024 зник безвісти за особливих обставин під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану біля населеного пункту Олександрівка Суджацького району Курської області Російської Федерації.
За заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 .
На підтвердження факту ведення спільного господарства (придбання товарів, побутової техніки) ОСОБА_1 надано суду накладні, товарні чеки та інструкції з експлуатації побутової техніки (мікрохвильової печі та електричного чайника).
На підтвердження факту ведення спільного бюджету, ОСОБА_1 надано суду скріншоти переказів ОСОБА_3 грошових коштів та виписку з його банківського рахунку.
Також, на підтвердження факту спільного проживання позивачкою надано суду спільні фотознімки зі ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що вона перебуває в дружніх відносинах з донькою ОСОБА_1 та знає позивачку та ОСОБА_3 близько 8 років. ОСОБА_3 забирав її разом з донькою позивачки з навчання. Вони сім`єю неодноразово приїжджали до неї в гості та вона також їздила до них в гості. Зазначила, що донька позивачки вважала ОСОБА_3 батьком, а коли в неї народилася донька, вона вважала його дідусем. Вказала, що їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстровано шлюбі, при цьому вона їх вважала чоловіком та дружиною.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він перебуває у дружніх відносинах. Вказав, що ОСОБА_3 часто просив йому допомогти по будівництву чи щось відремонтувати за адресою їх спільного проживання по АДРЕСА_1 . Коли він допомагав ОСОБА_9 , вдома завжди були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Вони проживали разом, як чоловік та дружина. Чи перебували вони у зареєстрованому шлюбі, йому не відомо. 
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою вона проживала по сусідству. ОСОБА_3 вона також знає, оскільки раніше до знайомства з ОСОБА_11 , він проживав разом з її матір`ю близько 10 років. Коли вони розійшлися, вона підтримувала зі ОСОБА_3 дружні відносини. З ОСОБА_11 він проживав разом у її будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , як чоловік та дружина, вели спільне господарство. У ОСОБА_3 був свій будинок, куди він навідувався час від часу. Про те, що у ОСОБА_9 є донька вона знала, однак бачила її лише на фото, особисто з нею знайома не була. Чи були у ОСОБА_3 проблеми з алкоголем, їй не відомо.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 вона товаришує з 2006 року. ОСОБА_11 зі ОСОБА_3 проживали разом вже більше 10 років як чоловік та дружина, а ОСОБА_3 неодноразово пропонував ОСОБА_1 укласти шлюб. Навіть після призову його на військову службу ОСОБА_11 два рази мала їхати до ОСОБА_9 щоб укласти шлюб, однак першого разу вона не поїхала, оскільки зламала руку, а другого разу він зник безвісти. Він виховував її доньку та сприймав її як власну доньку. На її весіллі був за батька та допомагав з організацією весілля. Вона знала, що у ОСОБА_3 є донька, оскільки він про неї розповідав. ОСОБА_11 постійно наполягала на тому, щоб ОСОБА_9 спілкувався з донькою, на що він казав, що він намагається спілкуватися з донькою, однак останній це спілкування не потрібно. Зазначила, що ОСОБА_9 брав в борг в неї кошти для доньки, які згодом повернув. Крім того зазначила, що коли ОСОБА_9 починав вживати алкоголь, він йшов до свого будинку, щоб йому не заважали пити, при цьому, всі цінні речі залишав ОСОБА_11 . Через декілька днів він повертався до ОСОБА_11 і вони далі проживали разом. Зазначила, що одного разу ОСОБА_11 зателефонувала сусідка ОСОБА_3 . ОСОБА_13 та повідомила, що його два дні немає дома, після чого вони разом його шукали та привезли додому до ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в смт.Знам`янка Друга Кропивницького району Кіровоградської області. ОСОБА_9 вона знає, оскільки він проживав разом з її тіткою ОСОБА_4 . Коли вони розійшлися, ОСОБА_9 почав проживати з ОСОБА_11 та виховувати її доньку. Між ними були подружні відносини, як чоловіка і жінки, оскільки вони вели спільне господарство. Про те, що у ОСОБА_9 була донька вона не знала, жодного разу її не бачила. 
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та є головою квартального комітету. Зазначила, що ОСОБА_1 проживала разом зі ОСОБА_3 , вели спільне господарство та були сім`єю. До моменту призову ОСОБА_3 на військову службу він проживав у будинку ОСОБА_11 . Про те, що у ОСОБА_3 є донька, вона не знала.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вона знає вже тривалий час. Вони неодноразово до 2024 року купували у неї картоплю. З того, як вони поводилися між собою, вона вважала їх чоловіком і дружиною. Наразі, вони разом з ОСОБА_11 приходять на мітинги та беруть участь в автопробігах, які спрямовані на привернення уваги до людей, які зникли під час війни, а також на підтримку їхніх родин. На вказані заходи завжди приходе ОСОБА_1 , декілька разів з нею була її донька.
Свідок ОСОБА_17 надала суду наступні пояснення. Вона проживає по сусідству з ОСОБА_1 , яка проживає разом зі ОСОБА_3 . Вони разом ставили паркан, працювали на городі та поводили себе, як подружжя. Про те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, їй було відомо.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що її син є чоловіком доньки ОСОБА_1 . З 2023 року знала родину ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Вони жили як чоловік і дружина, хоч і не перебували у зареєстрованому шлюбі. На весіллі ОСОБА_13 (доньки позивачки) ОСОБА_9 був за батька. Після весілля допомагав облаштовувати будинок дітям. Зазначила, що коли ОСОБА_9 вживав алкоголь, він ішов до себе додому на 3-4 дні, потім повертався до будинку ОСОБА_11 , де вони проживали разом. Сприймала його як свата.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її матір`ю. ОСОБА_3 познайомився з її матір`ю приблизно в 2009 році, а в період з 2012 року по 2013 рік вони почали зустрічатися. Надалі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати разом, як чоловік та дружина. Зазначила, що вони разом їздили відпочивати, він возив її на навчання, допомагав з вихованням її старшої доньки. Батьком вона його не називала, хоча сприймала його як батька. Вони мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Зазначила, що вони мали негативний досвід у стосунках, а тому не вважали за необхідне реєструвати офіційно свої відносини, як подружжя, однак все ж таки планували одружитися.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом близько 12 років. Він неодноразово допомагав їм по господарству (пиляв дрова, робив ванну кімнату). Вони спільно робили ремонт, придбали машину та різну техніку, необхідну для будинку (бензопилу, бензокосу). 
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 він знає близько 8 років. Вони часто ходили один до одного в гості та їздили разом на відпочинок. Він був запрошений на весілля доньки ОСОБА_1 , на якому ОСОБА_3 був за батька ОСОБА_13 . Проживали вони як чоловік та дружина.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що з 2017 року по 2021 рік вона була головним лікарем протитуберкульозного диспансеру та ОСОБА_3 був її особистим водієм. Після розлучення ОСОБА_3 мав багато стосунків з жінками. Від нього їй стало відомо, що ОСОБА_1 його дівчина, при цьому одружуватися з нею він не хотів, оскільки не вважав її тією жінкою, з якою можна створити сім`ю. Вона не вважала їх чоловіком та дружиною, оскільки перебуваючи у стосунках з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 поводив себе як вільний чоловік та фліртував з жінками. Зазначила, що ОСОБА_3 проживав у своєму флігелі в смт.Знам`янка Друга Кропивницького району Кіровоградської області. Їх разом вона бачила один раз. Їх стосунки не нагадували стосунки між подружжям, вони то зходилися то розходилися. Вказала, що коли у ОСОБА_9 було все добре, він був відповідальним працівником та сумлінно виконував свої обов`язки. Тільки ж у нього були проблеми у стосунках з ОСОБА_23 , він починав пити та не приходив на роботу.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою тещою ОСОБА_3 та бабусею по материнській ліній ОСОБА_2 . Зазначила, що після того, як ОСОБА_3 розірвав шлюб з її донькою, вони продовжили спілкування. Більше ОСОБА_9 спілкувався з її чоловіком. ОСОБА_9 має проблеми з алкоголем та коли він зловживав ним, у нього починалися проблеми зі здоров`ям та він потребував лікування. Його неодноразово привозили без свідомості до приймального відділення лікарні та його мати просила допомогти з його лікуванням. Вказала, що коли він перебував у лікарні жодна жінка його не навідувала та не цікавилася його здоров`ям. Коли вона просила ОСОБА_3 познайомити її з жінкою, з якою він перебуває у стосунках, він їй пояснив, що коли в нього є гроші жінка поруч, а коли їх немає то жінки поруч немає. Крім того зазначила, що після того, як ОСОБА_3 розірвав шлюб з її донькою, інших жінок біля нього вона не бачила та не знала про їх існування.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 та знає його на протязі 14 років. Вказала, що у своєму будинку він проживав один, ОСОБА_11 у нього дома вона бачила рідко. Коли ОСОБА_9 вживав алкоголь, вона його провідувала (приносила їсти), а коли йому було геть погано, то телефонувала ОСОБА_11 , оскільки знала, що у ОСОБА_3 були стосунки з нею. 
Свідок ОСОБА_25 пояснив суду наступне. Він проживає зі ОСОБА_3 по сусідству та перебуває у дружніх відносинах. Зазначив, що ОСОБА_9 жив сам по АДРЕСА_2 , більше нікого у його домоволодінні він не бачив. Про свої особисті стосунки ОСОБА_9 йому не розповідав. Коли ОСОБА_9 звільнився з залізниці, вони стали бачитися рідше, приблизно раз на місяць. Останній раз він його бачив 3-4 роки тому. 
Відповідно до п.п.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Статтею 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» до числа близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, зокрема, віднесено осіб, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі осіб, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Статтею 6 цього Закону визначені права близьких родичів, зокрема, близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право: на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України; на безоплатну правничу допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».
У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі №199/3941/20.
У постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19 зроблено висновок, що встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного/надання взаємної допомоги тощо.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї та витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, квитанції, договори купівлі-продажу, свідоцтва про право власності, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка тощо, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №466/3769/16, від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц, від 11.12.2019 у справі №712/14547/16-ц, від 24.01.2020 у справі №490/10757/16-ц, від 07.12.2020 у справі №295/14208/18-ц, від 08.12.2021 у справі №531/295/19.
У постанові від 17.10.2018 у справі №587/302/16 Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За правилами статті 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).
Отже, сторона посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести факти, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них.
В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони.
Таким чином, доказування є юридичними обов`язками сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Аналізуючи наявні фактичні дані у справі як кожен окремо, так і у їх сукупності суд вважає, що перевіреними засобами доказування – письмовими доказами та показаннями свідків об`єктивно і переконливо встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2012 року по день зникнення безвісти ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом цього часу вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли спільні витрати, придбавали майно для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, брали спільну участь в утриманні житла, його ремонті, піклувалися один про одного тощо, що є безумовними ознаками сім`ї.
При цьому свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 підтвердили обставини, на яких наполягала ОСОБА_1 , які фактично вказуючи про те, що протягом з 2012 року 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали за ознаками, характерними для однієї сім`ї, вони разом мешкали у житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вони вважали їх однією сім`єю, оскільки вони вели спільне господарство (обробляли город, та присадибну ділянку, облаштовували подвір`я, тощо), мали спільний бюджет (робили спільні покупки побутової техніки, садово-паркового інвентарю, будівельних матеріалів), разом їздили на відпочинок та організовували сімейні свята.
Крім того, факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`є як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, підтверджується сповіщенням №246 від 09.09.2024, надіслане позивачці, як цивільній дружині зниклого безвісти ОСОБА_3 .
Свідчення ж у судовому засіданні ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 суд розцінює як неповні і однобічні. 
Так, покази свідка ОСОБА_22 про те, що вона бачила ОСОБА_3 з ОСОБА_1 разом лише один раз, шо ОСОБА_3 поводив себе як вільний чоловік, фліртуючи з жінками, а також про стосунки з ОСОБА_1 зі слів ОСОБА_3 , та відповідно сформована з цього її думка, що вони не були сімєю, не мали стосунків, притаманних чоловіку та дружині, не є переконливими для суда з мотивів їх суб`єктивного відношення до поняття сім`ї. Вони не спростовують покази інших свідків у суді, які тривалий час спілкувалися одночасно як зі ОСОБА_3 так і з ОСОБА_1 . 
Покази свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , які є сусідами зі ОСОБА_26 за адресою АДРЕСА_2 , та свідка ОСОБА_6 , яка є бабусею по материнській лінії відповідача, ніякої об`єктивної інформації на спростування чи підтвердження факту проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , як чоловіка та дружини, не містять.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довела належними доказами факт спільного проживання зі ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у вищезазначений період, встановлення цього факту необхідне їй з метою реалізації прав, передбачених Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин`ю.
Разом з цим, вимога позивачки щодо надання їй всіх прав одного з подружжя, задоволенню не підлягає, оскільки суперечить положенням ч.2 ст.21, ч.1 ст.36 СК України.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.3, 21, 36 СК України, ст.ст.5, 15, 16 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 141,263-265, 273 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Красносілля Олександрівського району Кіровоградської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, зниклого безвісти 02.09.2024 за особливих обставин під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану біля населеного пункту Олександрівка Суджацького району Курської області Російської Федерації, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У задоволенні іншої частини вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Третя особа: Міністерство оборони України, місце знаходження: просп.Повітряфлотський,6, м.Київ, 03168, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00034022.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду 
Кіровоградської області О.В. Савельєва