Справа № 530/282/26 
Провадження № 2/545/1477/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Гаврися В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.12.2024 кредитний договір ABH0CT155101733389282455, щодо надання останній кредиту в розмірі 15000.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 04.12.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15787,9 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом – 12313,14 грн; заборгованості за відсотками – 3299,23 грн; заборгованості за пенею – 175,53 грн, яку й просить стягнути з відповідача та судовий збір.
Відповідач відзив на позов не подав.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала щодо задоволення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Встановлено, що 05.12.2024 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (скорочена назва – АТ «А-Банк») та ОСОБА_1 підписана заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101733389282455 про надання грошових коштів. (а.с.9)
На підставі вищезазначеної заяви позивач надав грошові кошти у розмірі 15000 грн на 36 місяців та на правилах які зазначені в договорі. (а.с.9-10).
Отримання та користування кредитом підтверджується випискою по картці (а.с.17-18).
Згідно з розрахунком, станом на 16.02.2026 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 15787,90 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом – 12313,14 грн; заборгованості за відсотками – 3299,23 грн; заборгованості за пенею – 175,53 грн (а.с. зворот 12-13).
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом та пенею.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не заперечував та позов визнав повністю.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
З огляду на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, тому суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1331,20грн, іншу частину судового збору в розмірі 1331,20грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101733389282455 від 05.12.2024 у розмірі 15787,9 грн, судовий збір 1331,20 всього – 17119,1 грн. 

Повернути з державного бюджету Акціонерному товариству «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) судовий збір в розмірі 1331,20грн сплачений відповідно до квитанції №6005315556584 від 16.02.2026.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавськогоапеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:	  	Л.  І.  Стрюк