УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/12302/25 Головуючий у 1-й інст. Кузнецов Д. В. 
Номер провадження №33/4805/441/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 25.08.2025 о 22 год 29 хв по вул І.Мазепи, 155, в м Житомирі, керував транспортним засобом Skoda Superb, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.  
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Жмуцький М.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права, не застосування стандартів доказування «поза розумним сумнівом». Вказує, що матеріали справи не містять належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції. Зазначає, що судом не з`ясовано, чи бачили працівники поліції факт керування транспортним засобом, коли саме автомобіль був зупинений, чи був увімкнений двигун на момент прибуття працівників поліції та чи перебував транспортний засіб у русі. Крім того, звертає увагу на відсутність належних доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та доказів вручення йому направлення до закладу охорони здоров`я встановленої форми. Також вважає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 одночасно було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що, на думку захисника, не відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 від 09.11.2015. Крім того, зазначає, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, а також його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та Інструкцією №1395 від 07.11.2015. На підтвердження своєї позиції захисник посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №524/9827/16-а.
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Жмуцький М.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направляли.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №434163 від 25.08.2025, вбачається, що ОСОБА_1 25.08.2025 о 22 год 29 хв по вул І.Мазепи, 155, в м Житомирі, керував транспортним засобом Skoda Superb, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатора Alcotest Drager або в медичному закладі у лікаря відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Водія згідно ст.266 КУпАП відсторонено від керування транспортним засобом шляхом паркування в дозволеному місці (а.с.1-3). 
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №434163 від 25.08.2025 (а.с.1-3); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5571546 від 25.08.2025 якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2025 (а.с.6); рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції П.Жлобіцького від 25.08.2025, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 25.08.2025 в м. Житомирі по вул Івана Мазепи, 155, за порушення ПРД п.2.3 в, відповідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію України», зупинений транспортний засіб Skoda, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився. В подальшому було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.7); відеозаписом обставин події (а.с.8). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції та письмових доказів, ОСОБА_1 без будь-якого примусу з боку працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, незважаючи на роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду. Також ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, однак від надання пояснень, підписання оформлених матеріалів та отримання їх копій він відмовився.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності зафіксованого відеозаписом факту керування транспортним засобом не виключають наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції надав правильну і неупереджену оцінку доказам, а також твердженням захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Також, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 з початку спілкування з поліцейським не заперечував факту керування транспортним засобом та згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5571546 від 25.08.2025 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР (а.с.4). Зазначена постанова є чинною та є належним доказом керування  ОСОБА_1 транспортним засобом.   
Сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі сукупності наявних у справі доказів у апеляційного суду не виникає.
Також після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки та виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. За таких обставин подальші дії водія регламентувалися вимогами п.2.5 ПДР щодо обов`язку водія пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння та не перебували у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.
Слід також зазначити, що відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський самостійно визначає наявність у водія ознак сп`яніння, передбачених п.п.3, 4 Розділу І зазначеної Інструкції. У працівника поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього були виявлені ознаки такого сп`яніння, про що останнього було повідомлено після зупинки транспортного засобу. За таких обставин вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння була законною, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності ознак сп`яніння є безпідставними.
Посилання захисника на порушення порядку проведення огляду та невручення ОСОБА_1 письмового направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Як свідчить відеозапис, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у будь-який спосіб, установлений законом, відмовився, а відсутність у матеріалах справи письмового направлення до закладу охорони здоров`я не свідчить про порушення процедури огляду та не виключає наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин апеляційний суд не вбачає порушень вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 під час оформлення працівниками поліції матеріалів відносно ОСОБА_1 .
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду, спростовуються матеріалами справи та відеозаписом події, з якого вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомили, що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а також ознайомили його зі змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення, після чого останній відмовився від його підписання та отримання копії.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання захисника на постанову Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №524/9827/16-а є безпідставними, оскільки обставини зазначеної справи не є тотожними обставинам даної справи. Відтак викладені у ній висновки не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не впливають на вирішення даної справи.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Жмуцького Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич