Номер провадження: 22-ц/813/2329/26 
Справа № 522/21035/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
23.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом ОСОБА_2 про участь батьків у вихованні дітей, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів, з урахуванням збільшення позовних вимог, обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2017 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей – доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва (цивільна справа 755/12350/18) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу, між позивачем та відповідачем 29 травня 2019 року був укладений нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей за умовами якого передбачено місце проживання дітей за місцем проживання матері та право батька зустрічатись і без перешкод спілкуватися з дітьми, зокрема за умовами договору позивач сплачує аліменти, платежі з оплати комунальних послуг, працю нянь, додаткові витрати на дітей на придбання одягу, взуття, на харчування дітей та їх розвиток (навчання, відвідування секцій, гуртків, залучення репетиторів, медичне обслуговування). Відповідно до письмового договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, батьки досягли згоди, що їх малолітні діти будуть проживати разом з матір`ю.
Так, з 13 вересня 2019 розу малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно проживали в квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .
Також за умовами договору щодо здійснення батьківських прав встановлено обов`язок матері щодо виконання своїх батьківських прав щодо малолітніх дітей. Однак відповідачка починаючі з 2019 року умови договору не виконує, постійно ухиляється від виконання своїх прямих обов`язків щодо виховання дітей залишаючи дочок без материнського піклування, чим ставить під загрозою життя і здоров`я своїх дітей, оскільки зайнята виключно питанням свого особистого життям часто більш ніж 300 днів у році виїжджаючі за кордон для розваги в кожен місяць до Парижу, Лондону, Стамбулу, Дубаї, Мінськ, Каїр, Прага, Москва, Краків, Вроцлав, і так по кілька разів по черзі повторюючи ці ж міста, та перебуваючи в цих містах біль ніж три тижні в місяць. Щодо вказаного факту залишення дочок без материнського піклування, батько неодноразово спілкувався з відповідачкою про припинення нею свої систематичні виїзди за кордон і займалася вихованням доньок, однак відповідачка на вказані прохання батька дітей ніяк не реагувала і продовжувала займатися особистим життям. Зокрема, неодноразово залишала малолітніх дітей без нагляду, у зв`язку з чим позивач неодноразово звертався до органів поліції, служби у справах дітей, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з повідомленням про ухилення матері від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, залишення їх без материнського піклування, що було небезпечним для їх життя і здоров`я, оскільки у малолітніх доньок слабке здоров`я і вони постійно повинні находиться під наглядом педіатрів, неврологів, з наступним контролем ПЛРДНК CMV та корекції терапії, а для лікування та реабілітації постійно повинні проходити дослідження та лікування. При цьому працівниками Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області неодноразово повідомлялись органи опіки та піклування Приморської районного адміністрації ОМР про залишення відповідачкою ОСОБА_2 своїх малолітніх дітей без материнського піклування. 
Після того, як в червні 2020 року ОСОБА_2 виїхала на відпочинок, залишивши доньок у квартирі одних без материнського нагляду, спричиняючи загрозу життю та здоров`ю малолітнім дітям, батько ОСОБА_4 11 червня 2020 року забрав своїх малолітніх доньок на своє утримання. За місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є позивач. В квартири для дітей облаштовані дитячі кімнати, чисто, комфортно, проведено ремонті роботи, наявні всі санітарно-гігієнічні комунікації, наявні іграшки, дитячі меблі, тобто у вказаній квартирі дітям створені належні умови для життя, розвитку та виховання. 
Зазначає, що протягом двох років, у період з 01 січня 2019 року до грудня 2020 року, ОСОБА_2 була відсутня на території України та у м. Одесі. Незважаючи на те, що малолітня дочка сторін ОСОБА_4 часто хворіє, а з 01 квітня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» Міністерства охорони здоров`я України (далі - НДСЛ «Охматдит»), 20 березня 2021 року відповідачка знову виїхала на відпочинок до м. Лондона.
Незважаючи на наявність рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, ОСОБА_2 без згоди і всупереч волі батька незаконно організувала викрадення малолітніх дітей.
В листопаді 2021 року ОСОБА_2 шляхом обману забрала дітей у матері позивача – ОСОБА_7 , у зв`язку з чим позивач звертався до правоохоронних органів. 
Позивач посилається на те, що він дуже любить дітей, належно виконує батьківські обов`язки, зокрема, піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує отримання дітьми дошкільної освіти, дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, діти бажають проживати з ним, натомість відповідачка про дітей не піклується, участі у їх вихованні не бере, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків, умови договору про участь батьків у виховання дітей від 29 травня 2019 року не виконує.
З урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, позивач просив суд визнати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 договір про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі №1715, розірваним. Визначити місяця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Відібрати малолітніх дітей від матері ОСОБА_9 та передати їх батьку ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.
В грудні 2020 року ОСОБА_8 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, в обґрунтування зазначивши, що після розлучення між сторонами погіршились стосунки, ОСОБА_8 протягом останніх місяців перед зверненням в суд неодноразово намагалась зустрітися з дітьми, однак відповідач ОСОБА_1 силоміць утримував у себе неповнолітніх доньок, перешкоджаючи побаченням та абсолютно обмеживши спілкування між ними та матір`ю, а з моменту самовільного відібрання дітей від матері вони перебували з невідомими заявнику невстановленими особами, у зв`язку з чим, позивачка 13 листопада 2020 року звернулась до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса з заявою про вчинення злочину. ОСОБА_8 вказує, що їй належить квартира АДРЕСА_2 , де створені комфортні умови для майбутнього проживання дітей. Також ОСОБА_8 зазначає, що вона є безпосереднім керівником ТОВ «КАРІМ» (код ЄДРПОУ 41159267), яке займається готельно-ресторанного бізнесу в м. Одеса, тому вважає, що проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею забезпечить їм якнайкращі інтереси. Також позивачем ОСОБА_8 разом з визначенням місця проживання дітей заявила вимоги, щодо стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки між позивачем та відповідачем існує укладений в письмовій формі договір від 29.05.2019 року про участь батьків у виховання дітей, у якому на добровільних засадах було визначено наступні положення: ч. 9 «Сторони домовилися, що Батько щомісячно до 5-го числа поточного місяця сплачує матері у розмірі Еквівалентному 5 000 (п`яти) тисячам доларів США, а також додатково оплачує всі додаткові витрати на дітей, зокрема, але не виключно, на придбання одягу, взуття, витрат на харчування дітей, їх розвиток (навчання, відвідання секцій, гуртків, залучення репетиторів), медичне обслуговування, тощо». Однак відповідач на теперішній час ухиляється від виконання умов договору і позивач вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів на суму в 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що еквівалентно 143 000 (сто сорока трьом тисячам) гривень 00 коп. за курсом НБУ на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісячно до досягнення ними вісімнадцятирічного віку.
З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_2 просила суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю – ОСОБА_9 ; стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь їхньої матері ОСОБА_9 у твердій грошовій сумі, що становить 143 000 (сто сорок три тисячі) гривень 00 коп. що еквівалентно 5 000 (п`яти тисячам) доларів США щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені у зв`язку з розглядом справи.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів та визначення місця проживання разом з батьком, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, відмовлено. Клопотання ОСОБА_1 про об`єднання цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком із цивільною справою за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, задоволено. Об`єднано в одне провадження цивільну справу № 522/21035/20 із цивільною справою № 577/18868/20, присвоєно об`єднаній справі № 522/21035/20.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд міста Одеси рішенням від 21 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів, задовольнив. Визнав укладений договір про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі №1715, розірваним. Визначив місяця проживання малолітніх дітей – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Відібрав малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від матері - ОСОБА_9 та передав малолітніх дітей батьку - ОСОБА_1 .
Стягнув з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 в розмірі не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з моменту подачі позову до суду, тобто з 30 листопада 2020 року по 23 листопада 2021 року, та з 21 листопада 2023 року (з дня постановлення рішення), до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнув з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 - в розмірі не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з моменту подачі позову до суду, тобто з 30 листопада 2020 року по 23 листопада 2021 року, та з 21 листопада 2023 року (з дня постановлення рішення), до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР про визначення місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_9 , стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відмовив.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків підтверджується невиконання відповідачкою ОСОБА_9 своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей та залишення дітей без материнського піклування, виходячи з їх інтересів, невиконання нею встановленого законодавством та договором обов`язку щодо виховання дітей у дусі поваги до інших людей, в тому числі до батька, а також враховуючи те, що подальше виконання сторонами договору на визначених у ньому умовах є неможливим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині, тому наявні всі підставі про розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі №1715. 
Частиною 1 ст.162 СК України, передбачено відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, покликані захистити права того з батьків, з ким визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків, хто самоправно змінив її місце проживання, може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали з позивачем, допоки відповідачка ОСОБА_9 самовільно не змінила їх місце проживання. З огляду на те, що станом на день ухвалення рішення відповідачка в черговий раз самовільно змінила місце проживання дітей, які наразі вимушено мешкають з нею в США, де відповідачка власного житла не має, проживає разом з дітьми у найманих квартирах, дітей до дитячого садку та школи не оформлює, а згідно медичних довідок діти постійно потрібують нагляду педіатрів, неврологів, корекції терапії, лікування та реабілітації, тому з урахуванням спосіб захисту прав та інтересів дітей, суд вважав, що позов в частині відібрання дітей у матері та повернення батькові підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги викладене, положення абзацу 2 частини 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дітей, враховуючи те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід вона не має, суд вважає за можливе стягувати з відповідачки ОСОБА_9 аліменти на утримання двох дітей в розмірі не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття на кожну дитину.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 , суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,просила суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року по справі № 522/21035/20 повністю та ухвалити нове рішення, за яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору про участь батька у вихованні дітей розірваним, визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, відібрання дітей, про стягнення аліментів. Постановити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі об?єднаний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1 , Служби у справах дітей та сім?ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір?ю та стягнення аліментів, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , мотивована тим, що в порушенням норм процесуального права, а саме ч. 1 ст. 229 ЦПК України при ухваленні судом оскаржуваного рішення, що суд першої інстанції, оминувши стадію дослідження письмових доказів у справі, які містяться у 7 томах, не дослідивши жодного письмового та електронного доказу, ухвалив незаконне рішення у справі. Грубо порушуючи норми ч. 4 ст. 265 ЦПК України суд першої інстанції не зазначив вмотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи.
Посилається, що представником ОСОБА_9 неодноразово зазначалось при розгляді справи у суді першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчиняв та продовжує вчиняти психологічне та фізичне насильство над матір?ю спільних дітей та весь час вживає заходів направлених викрадення дітей та позбавлення дітей батьківського піклування. Погрожує матері заявника ОСОБА_10 в смс-листуванні в мобільних додатках між матір?ю заявника та ОСОБА_1 . Нехтуючи усіма моральними принципами ОСОБА_1 продовжує вчиняти психологічне та фізичне насильство над ОСОБА_9 та дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та намагається викрасти дітей і позбавити їх батьківського піклування. Маючи обґрунтовані перестороги що самовільної зміни місця проживання дітей їхнім батьком ОСОБА_1 , мати дітей забравши їх у листопаді 2021 р. боялась повідомляти їх місце проживання. Судом не взято до уваги численні звернення матері до правоохоронних органів, до служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з приводу погроз з боку батька дітей, «викрадення» їх та обмеження доступу до них. Суд, як і всі органи до яких зверталась мати проігнорував факти насильства з боку батька дітей.
Звертає увагу, що суд першої інстанції необґрунтовано вказав, що критично ставиться до висновку експерта психолога, оскільки нібито дане дослідження не можливо провести за 120 хв., оскільки до компетенції суду не належить оцінка процедури та строку проведення експертизи та кваліфікації експерта, суд не посилається на жодну норму чинного законодавства, яка регулює це питання та підтверджує висновки суду. 
Зазначає, що оспорюваним Договором про участь батьків у вихованні дітей визначено місце поживання дітей разом з матір?ю ОСОБА_11 , не заважаючи на чітке визначення умовами Договору місця проживання дітей, всередині 2020 року батько ОСОБА_1 «викрав» дітей у ОСОБА_9 , обмеживши матір у спіканні з дітьми. При цьому, вихованням дітей ОСОБА_1 особисто не займався, разом з дітьми за однією адресою не проживав. Більшість свого часу проводить в інших містах України або за кордоном. При цьому малолітні діти, у віці 5 років та 4 роки проживали самі за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби України, в цей час діти перебували без батька, а матір була обмежена у спілкуванні з дітьми. Факт проживання дітей без батька з нянями, підтверджують у розмові і самі діти на відеозаписі з якого зроблено транскрибування, про що повідомлялося раніше та було долучено транскрибування відео до матеріалів справи в якості доказів. Судом не надано вмотивованої оцінки ні вказаним доказам ні тій обставині, що діти проживали лише з нянями.
Також зазначає, що у листопаді 2021 року мати дітей, ОСОБА_9 забрала доньок та вони проживають з нею, діти були дуже налякані та відсторонені. 
Звертає увагу на те, що вимога ОСОБА_1 про відібрання малолітніх дітей від матері суперечить вимогам законодавства, а саме ч. 1 ст. 170 СК України. Також діти для матері являються найголовнішим в житті, від самого народження сама мати дбала про свої донечок, здоров?я доньок, їх безпека та благополуччя для ОСОБА_9 є пріоритетом над будь-чим. Батьком не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження підстав для відібрання дітей від матері, що підтверджується висновком експерта від 30.11.2021 року.
Посилається на недоведеність та безпідставність вимоги про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.
Щодо розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей, зазначає, що ОСОБА_1 просить розірвати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 договір про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі № 1715, не зазначаючи при цьому підстави для розірвання з посиланням на відповідну норму закону та жодного доказу на підтвердження своєї вимоги з обґрунтуванням обставин, які б могли призвести до можливого розірвання договору, суду не надав.
Вважає, що висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 11.10.2021 р. вих. 01-11/1748/1вих є необ?єктивним, його висновки упередженим щодо матері, в якому враховані не інтереси дітей, а амбіції батька ОСОБА_1 .
Стверджує, що ОСОБА_9 всебічно забезпечується потреби дітей, їх розвиток, охорона здоров`я, належна медична допомога, що підтверджується відповідними довідками, ОСОБА_9 за місцем роботи, у родині, побуті та серед друзів характеризується позитивно, а тому відсутні передбачені законом підстави, які б свідчили про неможливість визначення місця проживання разом з матір`ю.

Короткий зміст постанови апеляційного суду
Одеський апеляційний суд постановою від 29.10.2024 року, з урахуванням ухвали від 12.12.2024 року про виправлення описки та арифметичної помилки, апеляційну скаргу ОСОБА_9 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів, залишив без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, задовольнив. Визначив місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю – ОСОБА_8 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі по 71500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 та до досягнення повноліття ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 та стягнув судовий збір у розмір 5884 гривень 80 коп.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд зазначив, що вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують ухилення ОСОБА_9 від виховання дітей, а також створення нею перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми у період коли діти проживали з нею, тобто до червня 2020 року. Натомість ОСОБА_1 , всупереч умовам укладеного між сторонами договору про участь у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, обмежив участь ОСОБА_9 у вихованні дітей. Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 ініціював звернення до правоохоронних органів із заявою про ухилення ОСОБА_9 від виховання дітей у липні 2020 року, тобто через місяць після фактичного відібрання ним дітей (червень 2020 року), а до органів опіки та піклування він звернувся лише у серпні 2020 року. 
Суд апеляційної інстанції, урахувавши найкращі інтереси малолітніх дітей, дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, зазначивши, що факт ухилення якої від обов`язку щодо виховання дітей, а також вчинення нею перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми, останній не довів.
Суд апеляційної інстанції також урахував, що сторони, діючи на власний розсуд, виразили свою волю щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, шляхом укладення договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, у якому вони також визначили необхідність участі нянь у вихованні дітей, зокрема забезпеченні їх щоденних побутових потреб, що відповідало інтересам дітей і забезпечувало розумний баланс між інтересами батьків стосовно їх участі у вихованні дітей, оскільки як батько, так і мати дітей часто виїжджають за кордон.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дітей з батьком підлягає скасуванню та ухвалення в цій частині нового судового рішення про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, апеляційний суд виходив з того, у договорі про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року сторони погодили, що розмір аліментів на утримання дітей становить 5 000,00 дол. США, що на час звернення ОСОБА_9 до суду з позовом дорівнювало еквіваленту 143000,00 грн. ОСОБА_1 не заперечував стосовно такого розміру аліментів, а тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 143 000,00 грн, тобто по 71 500,00 грн на кожну дитину, починаючи з дня звернення ОСОБА_9 до суду з позовом - 09 грудня 2020 року до досягнення кожною дитиною повноліття.
Зважаючи на визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції про відібрання дітей у матері і передачі їх батьку підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст постанови Верховного Суду
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду 29 жовтня 2024 року скасовано, справу № 522/21035/20 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, Верховний Суд, виходив з того, що як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, вирішуючи спір по суті зосередили увагу на дослідженні зібраних у справі доказів, та зокрема, висновку органу опіки та піклування від 11 жовтня 2021 року № 01-11/1748/1 в аспекті поведінки кожного з батьків щодо виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей і не встановили, які стосунки існують між кожним з батьків і дітьми (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дітей, як враховують їхні інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дітьми). Суди не звернули уваги на те, що під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20).
Верховний Суд зазначив, що з часу укладення договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, за умовами якого сторони дійшли згоди щодо проживання дітей з матір`ю у м. Одесі, та вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей з батьком, за наслідками якого органом опіки та піклування було складено відповідний висновок від 11 жовтня 2021 року № 01-11/1748/1, обставини життя дітей істотно змінилися. Зокрема, за цей час вони окремо проживали як з матір`ю, так і надалі з батьком, змінювалися країни їх проживання та відповідно можливість спілкування з обома батьками під час проживання з одним із них.
На жодному етапі провадження у справі суди не заслуховували дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яким на час вирішення спору судом апеляційної інстанції було 8 та 7 років, відповідно), не з`ясували їх дійсного ставлення до кожного з батьків та бажання з кимось із них проживати, тобто не забезпечили їх права бути почутими у вирішення питання, що стосуються їх особисто.
Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_9 про визначення місця проживання дітей з нею, не встановив, чи відповідає зазначене найкращим інтересам дітей; не з`ясував ставлення дітей до кожного з батьків та з ким вони хочуть проживати; не встановив, чи створені ОСОБА_9 умови для проживання дітей, зокрема й країни (адреси), у якій вони будуть проживати з матір`ю; чи сприяє таке рішення суду дотриманню справедливої рівноваги між інтересами дітей та батьків, чи забезпечує збереження стабільності в оточенні дітей, зважаючи на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 фактично проживають у різних країнах. Тобто не здійснив повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, що має наслідком невстановлення фактичних обставин справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Зазначивши, що обставини цієї справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити сторін, що їм першочергово необхідно налагодити стосунки між собою, спільно приймати рішення щодо суттєвих питань виховання і розвитку дітей, керуючись при цьому найкращими інтересами неповнолітніх дітей, оскільки правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки.

(2) Позиція інших учасників справи
18 квітня 2025 року вказана справа надійшла до Одеського апеляційного суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
24 червня 2025 року від представника ОСОБА_9 – ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування доказів, а самевитребувати у ОСОБА_1 наступні документи та відомості: копію всіх сторінок діючого закордонного паспорту громадянина України або іншого документа, на підставі якого ОСОБА_1 здійснює переміщення між країнами; відомості, що підтверджують його місце тимчасового проживання та/чи місця тимчасового перебування у тій чи іншій країні.
Також, 24 червня 2025 року від представника ОСОБА_9 – ОСОБА_3 надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів, представник просила визнати причини не подання доказів до суду першої інстанції такими, що є поважними, та приєднати до матеріалів справи №522/21035/20: скріншоти листування Матері ( ОСОБА_9 ) з доньками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; скріншоти листування ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ; скріншоти листування ОСОБА_12 (мати ОСОБА_9 ) та ОСОБА_1 ; копії квитка батька ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 . ОСОБА_14 ), копії посадкових документів та квитка на літак, доказів оплати квитка матері ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ); фото приміщення, де мати проживала з дітьми в Нью-Йорці до відібрання дітей у липні 2024 року; відеозапис розмов ОСОБА_9 з доньками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , транскрибування даних розмов.
Крім того, 24 червня 2025 року представник ОСОБА_9 – ОСОБА_3 подала до суду додаткові пояснення у справі, які просила прийняти та долучити до матеріалів справи та врахувати їх при перегляді справи №522/21035/20 Одеським апеляційним судом.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових пояснень з огляду на те, що справа переглядалася апеляційним судом, оскільки справа надійшла на новий розгляд після скасування Верховним Судом постанови апеляційного суду, та касаційним судом зазначено які саме обставини необхідно встановити апеляційному суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів, оскільки сторони приймали участь під час розгляду справи, справа переглядається в апеляційній інстанції другий раз, тому клопотання не підлягає задоволенню.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, частково задоволено клопотання про доручення доказів, долучено до матеріалів справи скріншоти листування, які були додані до клопотання, на виконання вказівок Верховного Суду щодо з`ясування обставин. В частині приєднання відомостей щодо умов місця проживання дітей відмовлено, так як не можливо ідентифікувати що це за квартира, хто і з якого часу в цій квартирі проживав, в іншій частині клопотання колегія суддів відмовила в приєднанні, оскільки предметом розгляду є саме визначення місця проживання дітей.
25 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_15 надійшов відзив на апеляційну скаргу до якого долучені додаткові докази.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, приєднано до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу та докази, оскільки справа надійшла на новий розгляд після скасування Верховним Судом постанови апеляційного суду, та касаційним судом зазначено які саме обставини необхідно встановити апеляційному суду. Докази додані до відзиву стосуються періоду 2024-2025 років та обставин де перебувають діти та де навчаються.
Не прийнято свідоцтво про народження ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час розгляду в суді апеляційної інстанції зазначені докази не надавалися.
Також суд не прийняв до уваги та відмовив в долучені до матеріалів справи звернення ОСОБА_1 щодо встановлення та фіксування умов проживання.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в долучені до матеріалів справи висновків психодіагностичного обстеження дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , 03.06.2017 року, від 06.05.2025 року та від 21.10.2024 року, оскільки докази надаються під час розгляду справи в суді першої інстанції, 29.10.2024 року була прийнята постанова судом апеляційної інстанції, висновок від 21.10.2024 року складений до постановлення постанови по справі, другий висновок від 06.05.2025 року, після постановлення постанови судом апеляційної інстанції.
25 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_15 надійшла заява про виклик свідка сімейного та дитячого психолога ОСОБА_18 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволені клопотання про виклик свідка ОСОБА_18 , оскільки під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції клопотань про виклик цього свідка не заявлялося.
13 жовтня 2025 року від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_15 надійшло клопотання про доручення доказів, представник просив залучити та приєднати до матеріалів справи Акт обстеження умов проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 12 червня 2025 року радником з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці, ОСОБА_19 та третім секретарем з консульських питань Посольства України у Французькій Республіці, ОСОБА_20 , на підставі заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 про проведення обстеження умов проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання та долучено до матеріалів справи Акт обстеження умов проживання дітей.
Ухвалами Одеського апеляційного суду від 16.10.2025 року та від 22.01.2026 року, які занесені до протоколу судового засідання, для з`ясування думки дітей зобов`язано батька ОСОБА_1 , з яким як він зазначає проживають діти, забезпечити явку в режимі відеоконіеренції дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , 03.06.2017 року.
20 січня 2026 року від представника ОСОБА_9 – ОСОБА_3 надійшло клопотання про поновлення строків на подання доказів та витребування доказів, представник просила задовольнити клопотання про поновлення строків на подання доказів та витребування доказів: приєднати до матеріалів справи № 522/21035/20 наступні докази: копію Транскрибування відео-спілкування ОСОБА_9 з доньками (з перекладом на українську мову); копію відео-спілкування ОСОБА_9 з донькою (тривалість 1:06 хв); копію відео-спілкування ОСОБА_9 з донькою (тривалість 0:40 хв); копію відео-спілкування ОСОБА_9 з доньками (тривалість 0:13 хв); копію відео-спілкування ОСОБА_9 з доньками (тривалість 0:12хв); винести ухвалу, якою зобов`язати відповідні компетентні органи прикордонної служби Республіки Франція надати інформацію щодо перетину державного кордону Республіки Франції громадянином України ОСОБА_1 у період з липня 2024 року по день надання відповіді на запит суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, поновлено строк на подання таких доказів, оскільки судом апеляційної інстанції здійснюється перегляд після скасування постанови Одеського апеляційного суду від 29.10.2024 року, під час нового розгляду було зобов`язано батька забезпечити явку дітей, оскільки батько таку явку не забезпечив, суд для з`ясування думки дітей, як зазначено в постанові Верховного Суду, задовольняє клопотання про доручення доказів до матеріалів справи. Щодо клопотання про витребування доказів, колегія суддів ухвалила відмовити, оскільки національний суд не має повноважень спілкуватись з іноземними установами та організаціями, а лише через компетентний іноземний орган, в зазначеному клопотанні такий відповідний орган не зазначено.
В судовому засіданні 19.02.2026 року приймали участь ОСОБА_9 та її представники– ОСОБА_3 та ОСОБА_21 , ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_15 , представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради – Гаврилюк А.А.  та в режимі відеоконференції заслуховувалась думка дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.03.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, поданих 17 листопада 2025 року представником ОСОБА_9 – ОСОБА_3 , а самекопію Транскрибування відео-спілкування ОСОБА_9 з доньками (з перекладом на українську мову); копії відео-спілкування ОСОБА_9 з доньками.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.03.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, поданих 17 лютого 2026 року представником ОСОБА_9 – ОСОБА_3 , а самескріншоти листування між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 в месенджері.
04 березня 2026 року від представника ОСОБА_9 – ОСОБА_3 надійшло клопотання про поновлення строків на подання доказів, представник просила суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання доказів та задовольнити клопотання про поновлення строків на подання доказів та приєднати до матеріалів справи №522/21035 /20 наступні докази: копія висновку експерта №010326 від 01.03.2026 року; копія відеозаписів спілкування ОСОБА_9 з дітьми через відеодзвінок; копія перекладів та транскрибування відеозаписів спілкування ОСОБА_9 з дітьми через відеодзвінок; копія листа до Поліції д`Антіб від 18.02.2026 року (з перекладом); копія листа Метра Б`янко Джорджо (Giambrone & Partners France) від 24.02.2026 року реф. 23230. Крім того надійшло клопотання про доручення копії відеозаписів спілкування ОСОБА_9 з дітьми через відеодзвінок.
Від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_15 надійшли заперечення на клопотання відповідачки ОСОБА_9 про поновлення строків на подання доказів від 04.03.2026 року ( копію висновку експерта №010326 від 01.03.2026 року; копію відеозаписів спілкування ОСОБА_9 з дітьми через відеодзвінок; копію перекладів та транскрибування відеозаписів спілкування ОСОБА_9 з дітьми через відеодзвінок; копію листа до Поліції д?Антіб від 18.02.2026 року (з перекладом); копію листа Метра Б?янко Джорджо (Giambrone & Partners France) від 24.02.2026 року реф. 23230,) у зв`язку із наявністю сумнівів з приводу недостовірності, неналежними та недопустимими доказами. 
16 квітня 2026 року від представника ОСОБА_9 – ОСОБА_3 надійшлоклопотання про поновлення строків та подання додаткових доказів, а саме: 1) копію Виписки за бізнес-рахунком за період з 01.02.2026 року по 28.02.2026 року «КААМАБУ ІНК» (KAAMABOO INC.), Виписки за бізнес-рахунком за період з 06.02.2026 року по 06.03.2026 року «КААМАБУ ІНК» (KAAMABOO INC.); 2) копію Свідоцтва про реєстрацію корпорації «КААМАБУ ІНК» (KAAMABOO INC.) від 05.06.2025 року; 3) копію Договору оренди від 23.09.2024 року; 4) копію Звіту за результатами обстеження житлових умов від 11.03.2026 року; 5) копію Звіту для батьків Національної школи передового досвіду Біг Епл Академі ( ОСОБА_22 ) за 2023-2024 року; 6) копію Заяви під присягою ОСОБА_23 від 18.12.2023 року у справі №23-cv 2006; 7) копію фотографій дітей під час спільного проживання їх з ОСОБА_9 в Сполучених Штатах Америки; 8) копію даних медичного страхування Fidelis Care ОСОБА_24 та ОСОБА_25 ; 9) копію Заяви під присягою Чарльз Д.Тишков від 28.06.2023 року у справі №23-cv 2006; 10) копію медичної документації ОСОБА_4 з Mayo Clinic від 16.06.2023 року, 12.04.2023 року, 29.04.2023 року, 20.02.2023 року, 14.02.2023 року; 11) копію Листа від Національної школи Відмінності «Блакитна стрічка» (Big Apple Institute, Inc.) від 13.04.2026 року щодо навчання ОСОБА_25 та ОСОБА_24 ; Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.04.2026 9 12) копію Заяви ОСОБА_26 від 14.03.2026 року; 13) копію Договору оренди від 23.09.2023 року; 14) копію листів зі Школи театрального балету Нью-Йорка про проходження Літнього інтенсиву з балету 2024 (1-13 липня); 15) копію квитанцій від Ейрбнб (Airbnb) від 20.11.2022 року, 02.05.2023 року, 11.02.2023 року, 15.04.2023 року; 16) копію фото будинку; 17. копію Рекомендованого листа з повідомленням про вручення №880001274092121 до ОСОБА_1 від Метра Б?ЯНКО Джорджо Giambrone&Partners France від 24.02.2026 року; 18. копію листа працівника органу опіки у Франції ОСОБА_27 від 07.04.2026 року.
Від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_15 надійшли заперечення на клопотання відповідачки ОСОБА_9 про поновлення строків на подання доказів від 16.04.2026 року у зв`язку із наявністю сумнівів з приводу їх достовірності та можливого підроблення, неналежними та недопустимими доказами.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.04.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, частково задоволено клопотання про приєднання доказів, приєднано відеозаписи, які долучені до клопотання від 04.03.2026 року та роздруківки, які стосуються цих відеозаписів. Відмовлено в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №010326 від 01.03.2026 року, оскільки висновок зроблено дистанційно, без безпосереднього контакту з дітьми.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.04.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, частково задоволено клопотання від 16.04.2026 року про приєднання доказів, поновлено строк для надання доказів, приєднано надані докази, окрім додатку про кондиціонер, доказ що стосується листів зі Школи театрального балету Нью-Йорка про проходження Літнього інтенсиву з балету 2024 (1-13 липня) стосовно двох дітей, а також лист переклад з французького працівника органу опіки у Франції ОСОБА_27 від 07.04.2026 року, у зв`язку із відсутнітю підпису.
Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації судові повістки-повідомлення отримали 14.03.2026 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.
Представники ОСОБА_9 – ОСОБА_3 та ОСОБА_21 в судовому засіданні 23.04.2026 року в режимі відеоконференції просили апеляційну скаргу задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_15 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_9 не виконує умови, укладеного між сторонами договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, зокрема вона не здійснює належного догляду за дітьми, не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, участі у вихованні дітей не бере, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для визнання розірваним договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року.
Урахувавши інтереси малолітніх дітей, їх вік, психологічний стан, необхідність забезпечення гармонійного розвитку дітей та належного виховання, дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, суд дійшов висновку, що найкращим інтересам дітей відповідає визначення місця їх проживання з батьком ОСОБА_1 .
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про відібрання дітей від матері, суд першої інстанції виходив з того, що з червня 2020 року діти проживали з батьком за адресою АДРЕСА_3 . 23 листопада 2021 року ОСОБА_9 без згоди ОСОБА_1 змінила місце проживання малолітніх дітей, адресу якого йому не повідомила. Суду ОСОБА_9 пояснила, що з березня 2022 року вона з дітьми проживає у м. Нью-Йорк, США.
Оскільки малолітні діти проживали з ОСОБА_1 , до часу самовільної зміни їх місця проживання ОСОБА_9 ; на час вирішення спору судом вона знову змінила місце проживання дітей, які вимушено проживають з нею в США, де вона власного житла не має, проживає разом з дітьми у найманих квартирах, дитячий садок та школу діти не відвідують; згідно з медичними довідками діти потребують нагляду лікарів, тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для відібрання дітей у матері та повернення їх батьку.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дітей, з ОСОБА_9 , яка не має обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 , суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначаються нею самою.
Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги: ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19).
Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_28 ) з 22 квітня 2017 року по 16 листопада 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, та який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16.11.2018 року розірвано (цивільна справа № 755/12350/18). Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на дошлюбне – ОСОБА_28 (т. 3 а. с. 142);
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
29 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено договір про участь батьків у вихованні дітей, за умовами якого визначили місце проживання дітей з матір`ю; розмір аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, які ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати; порядок виїзду дітей з кожним із батьків на відпочинок за кордон; можливість проживання дітей з батьком в Україні (місяць протягом кожного літа), а мати зобов`язалася не чинити перешкод у цьому; участь у процесі виховання дітей нянь; мати дітей гарантувала батьку право вільно відвідувати і спілкуватися з дітьми, а також брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дітей (т. 1 а. с. 24-26).
Згідно з письмовими розписками складених особисто відповідачем ОСОБА_2 наявних в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 у рамках виконання умов пунктів 6, 8-11, 13 договору від 29 травня 2019 року сплачував платежі з оплати комунальних послуг, оплати праці нянь, аліменти, додаткові витрати на дітей на придбання одягу, взуття, на харчування дітей та їх розвиток (навчання, відвідування секцій, гуртків, залучення репетиторів, медичне обслуговування, тощо) (т.1 а. с. 27-33).
ОСОБА_9 отримувала грошові кошти від ОСОБА_1 : 04 квітня 2018 року - 30 000,00 дол. США, 01 жовтня 2018 року - 30 000,00 дол. США, 05 листопада 2018 року - 30 000,00 дол. США, 04 грудня 2018 року - 30 000,00 дол. США, 01 квітня 2019 року - 5 000,00 дол. США (частина аліментів за квітень), 13 травня 2019 року - 6 000,00 дол. США (частина аліментів), 03 вересня 2019 року - 6 000,00 дол. США (частина аліментів).
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.09.2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. У вказаній квартирі він зареєстрований з 16.03.2021 року.
ОСОБА_9 є власницею квартири, за адресою: АДРЕСА_6 , у якій вона зареєстрована з 26 грудня 2013 року (т. 1 а.с. 15, т. 2 а.с. 98).
Згідно з інформацією Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, станом на 30.11.2020 року № 2149/01-07 станом на 26 листопада 2020 року реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не здійснювалися (т. 3 а.с. 92).
13 вересня 2019 року ОСОБА_1 , як роботодавець, уклав чотири аналогічні за змістом договори з нянями щодо виконання робіт по догляду за його дітьми, а саме: з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 щодо догляду за його дочкою ОСОБА_31 , а ОСОБА_32 та ОСОБА_33 стосовно догляду за дочкою ОСОБА_34 (т. 3 а.с. 189-199).
Сутність послуг кожної із нянь, виходячи із змісту укладених договорів, зведена до 4-х разового годування дитини, яка закріплена за нянею, відповідно до графіку затвердженого роботодавцем ОСОБА_1 ; готування їжі; прогулянок відповідно до графіку затвердженого роботодавцем та у місцях, визначених останнім; переодягання; грання у розвиваючі ігри; укладання спати в години затверджені роботодавцем; надання першої медичної допомоги та у разі різкого погіршення здоров`я дитини повідомляти про всі обставини роботодавця за телефоном НОМЕР_1 (п. 2.1 кожного із договорів).
ОСОБА_35 зобов`язана не залишати дитину одну у випадку навіть якщо роботодавець не з`являється за адресою вказаною у п. 3.3. Договору ( АДРЕСА_3 ) до моменту закінчення роботи няні; не відлучатися від дитини під час сну та на прогулянці. Няні встановлюється ненормований робочий день та вихідні дні за погодженням сторін (п. 3.1). 
Підставою для припинення договору між роботодавцем ОСОБА_1 та кожною із нянь є підстави передбачені трудовим кодексом України, а також вчинення Нянею дій (бездіяльності) у результаті яких дитині завдано шкоди здоров`ю; невідповідність методів виховання ОСОБА_36 з прийомами виховання, які необхідно застосовувати на думку Роботодавця (т. 3 а. с. 189-199);
Із 11 червня 2020 року малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом батьком ОСОБА_1 у квартири АДРЕСА_1 , оскільки відповідач ОСОБА_2 18.06. 2020 року виїхала за кордон до м. Мінськ Республіка Білорусь, потім до міста Стамбул, далі до АДРЕСА_7 , а після до міста Стамбул (Туреччина), та повернулась 08.11.2020 року до м. Київ (Бориспіль –D);
14 липня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Корнілова Л. І., звернувся до Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - Приморський ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області), у якому зазначив, що ОСОБА_11 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, залишає дочок без материнського піклування, часто виїжджає за кордон на декілька тижнів і більше, чим ставить під загрозу життя і здоров`я дітей. Оскільки мати дітей знову виїхала у невідомому напрямку, залишивши дочок у квартирі без нагляду, чим спричинила загрозу їх життю та здоров`ю, ОСОБА_1 забрав дітей до свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_8 .
У зверненні він просив здійснити перевірку викладених у ньому фактів стосовно залишення ОСОБА_8 малолітніх дітей без материнського піклування та ухилення від виконання батьківських обов`язків; повідомити відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зазначені факти. 
21.07.2020 року Службою у справах дітей Одеської міської ради на ім`я голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради направлено подання про надання дозволу на вчинення правочину щодо дарування квартири АДРЕСА_1 на ім`я малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спільним зверненням ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (т. 2 а. с. 141-142; 144-146; 148-149); 
Листом № 36/31692 від 22.07.2020 року Приморський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області повідомив ОСОБА_1 , що звернення адвоката Корнілової Л.І. (в інтересах ОСОБА_1 ) про факт залишення малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без материнського піклування та ухилення ОСОБА_8 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей розглянуто та направлено до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі, ГУНП в Одеській області, так як обставини, котрі вказані у зверненні, мали місце на території обслуговування Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за результатами розгляду можна звернутися до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (т. 2 а. с. 245).
06 серпня 2020 року Приморський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі – Приморський ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області) повідомив ОСОБА_1 про те, що обставини, зазначені у його зверненні від 14 липня 2020 року стосовно залишення ОСОБА_11 малолітніх дітей без материнського піклування та ухилення від виконання батьківських обов`язків, мають ознаки цивільно-правових відносин, розгляд та вирішення яких не належить до компетенції Національної поліції України. Заявнику рекомендовано звернутися до органів опіки та піклування Приморської районної адміністрації та зазначено, що працівники поліції повідомили органи опіки та піклування про звернення ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 41).
12.08.2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Корнілова Л.І., звертався до Служби у справах дітей Одеської міської ради з повідомленням про ухилення ОСОБА_8 від виконання своїх прямих обов`язків щодо виховання дітей залишаючи малолітніх доньок без материнського піклування, із проханням про проведення перевірки щодо залишення малолітніх дітей без материнського піклування та ухилення ОСОБА_8 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, та ухвалення рішення про негайне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від матері ОСОБА_8 без позбавленням материнських прав та передачі малолітніх дітей батьку ОСОБА_1 , оскільки батько зможе піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечить отримання доньками повної загальної середньої освіти, зможе готувати їх до самостійного життя, дбати про матеріальне забезпечення сім`ї, утримувати дітей до досягнення їх повноліття, та виховати своїх доньок в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, Батьківщини (т. 1 а. с. 42-46).
Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.08.2020 року № 309 надано дозвіл на вчинення правочину щодо дарування квартири АДРЕСА_1 на ім`я малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а. с. 110);
03.09.2020 року відповіддю з Одеської міської ради, служби у справах дітей від 03.09.2020 року вх.№ 07/9257, рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до служби у справах дітей із заявою стосовно визначення місця проживання малолітніх дітей, разом з батьком (т. 1 а. с. 47);
Згідно з актом фіксації від 30.09.2020 року складеного у присутності представника ОСОБА_1 , керуючої ОМСД "Довженко 2" Сидоренко Є.А., а також домоправителя ОСОБА_37 , здійснено огляд фіксація квартири АДРЕСА_1 на предмет наявності сторонніх речей, які не належать власнику квартири ОСОБА_1 , внаслідок чого встановлено, що у даної квартири відсутні особисті речі відповідачки ОСОБА_2 , а всі речі, що знаходяться в вказаної квартири належать власнику квартири ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 125);
13 листопада 2020 року ОСОБА_8 , в інтересах якої діяв адвокат
Шевченко Т. Ю., звернулася до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі із заявою про скоєння злочину, у якій зазначила, що 13 листопада 2020 року вона приїхала за адресою: АДРЕСА_3 , де проживала з малолітніми дітьми, однак незнайомі особи, які перебували у квартирі з дітьми, не впустили її до квартири, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Від працівників поліції їй стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває за кордоном, а особи, які знаходяться у квартирі разом з дітьми, перебувають там за його вказівкою (т. 2 а.с. 90–94).
01 грудня 2020 року ОСОБА_8 надіслала ОСОБА_1 лист-повідомлення, у якому, посилаючись на необхідність оздоровлення та відпочинку дітей, просила надати згоду на виїзд дітей до США у супроводі матері у період з 15 січня 2021 року до 15 лютого 2021 року (т. 2 а.с. 101–103).
05 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради із заявою про надання до Приморського районного суду м. Одеси в межах розгляду цивільної справи № 522/21035/20 письмового висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком (т. 1 а.с. 61–64).
15.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою про надання до Приморського районного суду м. Одеси в рамках цивільної справи № 52/21035/20 письмового висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком (т. 1 а. с. 56-59);
16.03.2021 року на виконання ухвали суду від 16.02.2021 року Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_8 у період з 02.01.2019 року по 24.03.2021 року, згідно з якою відповідач ОСОБА_8 починаючі з 02.01.2019 року по 08.11.2021 року виїжджала до Парижу, Лондону, Стамбулу, Дубаї, Мінську, Каїру, Праги, Москви, Кракову, Вроцлава, і так по кілька разів по черзі повторюючи ці ж міста, та перебуваючи у цих містах більш ніж три тижні в місяць (т. 1 а. с. 185);
Відповідно до акта про фактичне місце проживання малолітніх дітей від 14 квітня 2021 року, який містить підписи сусідів та завірений керівником ОСББ «Довженка 2» малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично
з 13 вересня 2019 року проживають за адресою: АДРЕСА_3 , разом із батьком та перебувають на його утриманні (т. 2 а. с. 127).
Згідно з довідкою НДСЛ «Охматдит» від 14 квітня 2021 року ОСОБА_4 у віці 5 років о 9 годині ранку була госпіталізована (т. 2 а.с. 184).
16.04.2021 року батько ОСОБА_1 повторно звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради з повідомленням про ухилення ОСОБА_8 від виконання своїх прямих обов`язків щодо виховання дітей залишаючи малолітніх доньок без материнського піклування, в якому зазначено, що ОСОБА_8 в черговий раз виїхала знову на відпочинок до столиці Англії і Великої Британії залишаючи свою малолітню доньку ОСОБА_38 , яка з 01.04.2021 року знаходилася на стаціонарному лікування у спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України. Також батьком повідомлено, що мати доньок ОСОБА_8 не піклується про здоров`я, моральний, фізичний, духовний розвиток своїх дітей, ніякої участі в їх вихованні не приймає, як цього вимагає ст. 150 СК України, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.
Служба у справах дітей Одеської міської ради листом від 05 травня 2021 року № 07/5731 повідомила ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з відкриттям провадження про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання у цивільній справі, яка розглядається в Приморському районному суді м. Одеси (справа № 522/21035/20, позивач ОСОБА_1 ) та в цивільній справі, яка розглядається у Дніпровському районному суді міста Києва (справа № 755/18868/20, позивач ОСОБА_8 ), керуючись пунктом 72 (1) Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, Служба у справах дітей Одеської міської ради припинила розгляд звернення ОСОБА_1 щодо підтвердження місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , для їх тимчасового виїзду за межі України, до вирішення питання у суді (т. 3 а.с. 241).
14.05.2021 року батько малолітніх дітей ОСОБА_1 звернувся до Одеської обласної прокуратури з повідомленням про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення за ст. 166 КК України, яке полягало у її систематичному залишенні доньок по кілька місяців і більше у квартирі одних (виїжджаючи за кордон на розваги та відпочинок), спричиняючи дітям загрозу життю та здоров`ю (т. 5 а. с. 104-107);
Відділ поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області листом від 31 травня 2021 року № 60.2–167/аз повідомив ОСОБА_1 про те, що 14 липня 2020 року Приморським ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області зареєстровано заяву щодо перевірки фактів залишення малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без материнського піклування та ухилення ОСОБА_8 від виконання обов`язків щодо виховання дітей, яку направлено до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі, у зв`язку із тим, що події, викладені у зазначеному зверненні відбуваються на території обслуговування зазначеного підрозділу (т. 3 а.с. 244);
Згідно з листом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 травня 2021 року № 103008-2097 ОСОБА_2 у телефонному режимі повідомила, що вона з малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають за адресою: АДРЕСА_9 . До Києва вони повернуться лише у вересні.
Листом від 14 червня 2021 року № 07/7279 Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила ОСОБА_1 про розгляд його повідомлення щодо залишення ОСОБА_8 малолітніх дітей без піклування та долучення до справи письмових доказів, поданих адвокатом Корніловою Л. І. в його інтересах, які будуть використані при підготовці проекту висновку щодо можливості визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з одним із батьків (т. 3 а.с. 242).
З довідки від 26.08.2021 року виданої ОСОБА_1 вбачається, що він працює в «TRANS TRADE RK SA» ( ТРАНС ТРЕЙД РК СА) та займає посаду Керуючого директора з 2014 року по теперішній час. Заробітна плата становить 6000 (шість тисяч) Швейцарських франків у місяць, що дорівнює 180 000 (сто вісімдесят тисяч) еквіваленту у гривні;
14.09.2021 року спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_9 , з метою складання акту обстеження умов проживання матері малолітніх дітей, ОСОБА_2 , двері спеціалістам не відкрили, про що складено відповідний акт.
Згідно з актом бесіди, складеного спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі 14.09.2021 року , з жінкою яка представилася головою ОСББ, ОСОБА_2 , зі своєю матір`ю орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , дітей вона ніколи не бачила, а також показала повідомлення у телефонні в якому було написано, що ОСОБА_39 на даний час знаходиться в Росії і повернеться в Україну тільки наприкінці вересня, а ОСОБА_40 в США і коли повернеться невідомо.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого 11.10.2021 року Приморською районною адміністрацією ОМР, вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . У висновку зазначено, що діти забезпечені всім необхідним для розвитку, виховання та відпочинку, про що працівники служби у справах дітей 17.08.2021 року склали відповідний акт. Встановлено, що ОСОБА_9 мати малолітніх дітей з заявою про визначення місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею до органу опіки та піклування не зверталась. Представники служби у справах дітей у телефонному режимі неодноразово повідомляли представнику матері про необхідність надання документів, для визначення місця проживання дітей з матір`ю, але станом на 06.09.2021 року гр. ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звернулася, документів не надала. 
У вказаному висновку органу опіки міститься інформація щодо ставлення матері ОСОБА_9 до своїх малолітніх дітей, яка протягом більше двох років ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, виїжджаючи часто за кордон більш ніж на три тижні в місяць, а в червні 2020 року гр. ОСОБА_2 в черговий раз виїхала на відпочинок залишивши своїх доньок одних без материнського догляду, тому батько ОСОБА_1 11 червня 2020 року взяв дітей на своє утримання. 3 01.04.2021 року малолітня ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні у національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України, а мати у цей період перебувала на відпочинку. Також, згідно інформації, що надали ОСОБА_32 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_29 , які доглядають за малолітніми доньками, мати дітей неодноразово виїздила за кордон на кілька тижнів та залишала дітей на виховання няням, всі питання стосовно виховання дітей вони узгоджували з батьком (т. 4 а. с. 224-228).
ОСОБА_2 , надала до Служби у справах дітей Одеської міської ради заперечення щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком, у яких зазначила, що вона неодноразово намагалася зустрітися з дітьми, однак ОСОБА_1 силоміць утримував у себе дочок, перешкоджаючи побаченням та абсолютно обмеживши спілкування між ними та матір`ю. Посилалася на те, що ОСОБА_1 бажає визначити місце проживання дітей з ним виключно з метою маніпуляції та впливу на неї, нехтуючи реальними інтересами дітей.
14 травня 2021 року фахівці із соціальної роботи відвідали місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 за адресою:  АДРЕСА_9 , та склали акти оцінки потреб сім`ї/особи, складні життєві обставини, виявили, що між матір`ю та батьком дітей існує конфлікт з приводу місця проживання дітей, який вирішується у судовому порядку.
За адресою проживання матері ( АДРЕСА_9 ) вдома була мати, ОСОБА_10 (мати ОСОБА_9 ) та діти. Родина проживає в орендованій чотирикімнатній квартирі. Наявні іграшки, дитячі речі відповідного віку та сезону, облаштоване місце для навчання та відпочинку. Вихованням та доглядом за дітьми, за відсутності матері, займається бабуся та няні, з якими укладені трудові угоди.
За адресою проживання батька ( АДРЕСА_3 ) з`ясовано, що родина проживає у п?ятикімнатній квартирі. Наявні іграшки, дитячі речі відповідно до віку та сезону, облаштоване місце для навчання та відпочинку. Зі слів батька, аліменти на утримання дітей він сплачує щомісячно.
Згідно з актом про обстеження умов проживання від 17 серпня 2021 року спеціалісти територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі здійснили обстеження умов проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Встановили, що квартира розміщена на сьомому поверсі восьмиповерхового будинку, загальною площею 205 кв. м, житловою площею 118 кв. м. У квартирі зроблено сучасний ремонт, квартира оснащена меблями та побутовою технікою, має два санвузли, окрему ванну кімнату. Діти мають окремі кімнати, окремі ліжка, одяг та взуття за сезоном, іграшки за віком. Стосунки в сім`ї доброзичливі.
14 вересня 2021 спеціалісти територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі здійснили вихід за місцем проживання матері дітей за адресою: АДРЕСА_9 з метою обстеження умов проживання, однак двері спеціалістам не відкрили.
На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулося 16 вересня 2021 року, був присутній представник батька, мати чи її представники на засідання комісії не з`явилися.
Розгляд питання про визначення місця проживання малолітніх дітей було відкладено для надання матері дітей можливості надати пояснення.
На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулося 07 жовтня 2021 року, були присутні представники батька, мати чи її представники на засідання комісії не з`явилися, про день, час та місце проведення засідання були повідомлені у встановленому законом порядку.
Урахувавши пояснення, надані документи, вік дітей, рекомендації комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07 жовтня 2021 року, керуючись статтями 19, 141, 161 СК України, пунктом 72 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, діючи в інтересах дитини, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування вважала доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком.
Відповідно до довідки від 01.11.2021 року Лондонського університету Сіті ОСОБА_43 зареєстрована як студентка очної форми навчання та розпочала навчання з 21.09.2020 року. Курс навчання передбачає відвідуваність не менше 21 аудиторної години на тиждень. ОСОБА_44 навчається на магістратурі за напрямком «Журналістика періодичних видань» і повинна скласти кілька пропущених тестів. Після успішної здачі робіт, передбачених курсом навчання, вона завершить програму магістратури. Пані Ясамін також навчалася за програмою післядипломної освіти навчального центру Лондонського університету Сіті з 23.09.2019 року до 19.06.2020 року (т. 5 а. с. 79);
26 листопада 2021 року за № ШA 13414167 на урядову «гарячу лінію» 1545 зареєстровано повідомлення про викрадення у ОСОБА_9 двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мешкали за адресою АДРЕСА_3 . Вказане повідомлення про зникнення дітей, 12.12.2021 року відділом поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеської області внесено до журналу єдиного обліку повідомлень № 27598.
29.11.2021 року адвокатом Сорокою М.Л., в інтересах ОСОБА_9 до Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві подані заяви-повідомлення про вчинення ОСОБА_1 злочину за ст. 126-1 КК України (домашнє насильство) та злочину за ст. 166 КК України (злісне невиконання батьками та опікунами чи піклувальниками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлено опіка та піклування, що спричинило тяжку наслідки) (т. 4 а. с. 118-125);
Згідно з висновком експерта Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» Савостіна О. П. від 30 листопада 2021 року № ЕС-2521-4-1920.21 індивідуально-психологічні особливості дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : врівноваженість, старанність, уважність, слухняність, вразливість, відкритість до соціальних контактів. Рівень психологічного розвитку дитини ОСОБА_4 відповідає віковій нормі. В силу свого віку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ще дуже залежні від матері і сприймають більшість оточуючих явищ через неї та виказують більшу прихильність до матері ( ОСОБА_9 ), поведінка якої сприяє психологічному здоров`ю та розвитку малолітніх дітей (т. 4 а.с. 204–215).
В судовому засіданні допитувався в якості свідка ОСОБА_45 психолог, судовий експерт, який пояснив, що 16 листопада 2021 року до Одеської філії ТОВ «Судова незалежна експертиза України» надійшла заява відповідача у цивільній справі № 522/21035/20 ОСОБА_9 про проведення судової психологічної експертизи у відповідності до ст. 106 ЦПК України. На підставі заяви ОСОБА_9 від 16.11.2021 рлку та договору він був залучений в якості експерта для проведення психологічного дослідження малолітніх дітей ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та їх матері ОСОБА_9 . Вказав, що він 24.11.2021 року та 25.11.2021 року по 120 хв. провів психологічне дослідження дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а 23.11.2021 року та 25.11.2021 року провів психологічне дослідження ОСОБА_9 по 120 хв. При проведення дослідження дітей матір знаходилась у сусідньому суміжному приміщенні. Психологічне обстеження ОСОБА_1 не було проведено через його неявку. Також вказав, що підчас психологічного обстеження обидві дівчинки демонструють більшу прихильність до матері, при цьому, старша дитина - ОСОБА_46 - виявляє побоювання з приводу того, що чергове відвідування батька знов призведе до тривалої розлуки з матір`ю, а молодша - ОСОБА_47 - сприймає поїздки до батька в основному як можливість розважатися у великому будинку з басейном та батутами, разом з тим дитині не вистачає уваги з боку батька.
02 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України, ГУ НП в Одеській області та відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеської області з вимогою про початок розшуку малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморської окружної прокуратури міста Одеси з повідомленням про викрадення його колишньою дружиною ОСОБА_9 малолітніх дітей.
У провадженні слідчого відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 42021163030000118, дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 24 грудня 2021 року, стосовно ОСОБА_9 , яка 22 листопада 2021 року разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , вийшла з квартири за місцем проживання їх батька ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_3 та в обумовлений час з дітьми не повернулася, телефон вимкнений, батьку тривалий час невідомо про місце перебування
дітей, за ознаками злочину, передбаченого пунктами 1, 2 частини другої
статті 115 КК України.
22 грудня 2021 року ОСОБА_1 повідомив відділ поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області про злочин (вчинення систематичного насилля стосовно малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т. 6 а.с. 92–96).
Відповідно до відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання 
ОСОБА_11 державного кордону України від 27 грудня 2022 року
№ 91-40615/0/15-22-вих. у період з 01 січня 2021 року до 27 грудня 2022 року, ОСОБА_11 з 20 березня 2021 року до 24 квітня 2021 року перебувала у Лондоні, після повернулася в м. Київ, а з 13 липня 2021 року до 04 листопада 2021 року перебувала в м. Стамбулі (т. 7 а.с. 5).
Згідно з відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання ОСОБА_1 державного кордону України від 27 січня 2022 року № 91-4099/0/15-22 у період з 13 січня 2020 року до 07 серпня 2021 року ОСОБА_1 перетинав державний кордон України (в`їзд-виїзд) 47 разів (т. 6 а.с. 19).
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зважаючи на стан їх здоров`я, мають знаходиться під постійним наглядом лікарів, зокрема педіатрів, неврологів.
За результатами проведення психологом ОСОБА_48 психологічного обстеження дитини ОСОБА_4 , 05.12.2021 року складено висновок, в якому встановлено, що у малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкритий та довірливий контакт з батьком. Рідну мати ОСОБА_46 без свідомо виключає зі складу сім`ї, і згадує її тільки при прямому питанні про мати. У той же час можна зробити висновок, що їй приділяють достатньо уваги батько та няні. Впродовж бесіди та виконання завдання дитина неодноразово демонструвала глибокий зв`язок та особисту прихильність до батька та няні, так i те, що комфортно почуває себе в родині батька, дитині приділяється достатньо уваги, взаємовідносини з татом побудовані на взаємній довірі та повазі. ОСОБА_46 вважає головним в родині - тата, адже він сильний та піклується про всю родину, тому дитина почувається впевнено поруч з ним (т. 6 а. с. 77-84);
За результатами проведення психологом ОСОБА_48 психологічного обстеження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 складено висновок, в якому встановлено, що малолітня ОСОБА_47 ІНФОРМАЦІЯ_2 , комфортно почуває себе в родині. Дитині приділяється достатньо уваги, взаємовідносини з татом побудовані на взаємній довірі та повазі. Впродовж бесіди та виконання завдання дитина неодноразово демонструє глибокий зв`язок та особисту прихильність до батька та няні. Дитина з батьком проводить достатньо часу та проводять разом дозвілля: ОСОБА_47 полюбляє розповідати, як проводять дозвілля у батька на дачі, там є басейн, дитячі гірки, гойдалки та багато місця для ігор на свіжому повітрі та відвідують дитячий клуб розвитку. На пряме питання с ким би ОСОБА_47 бажала мешкати, відповідає з батьком, а з мамою хоче іноді гуляти, краще разом з батьком. Також, питання щодо розлучення сестер, не доцільне - вважаючи порушення здорових емоційних стосунків з матір`ю та часту відсутність матері, порушення контакту з сестрою може травмувати дитину. Дитина має стабільні стосунки лише з сестрою і сепарація у цьому віці співпадає з віковою кризою, подвійна криза може бути травматичною для дитини з нестабільної сім`ї (т. 6 а. с. 85-91);
Щодо розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей від 29.05.2019 року
Частиною четвертою статті 157 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Істотними умовами договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, є умови про участь у забезпеченні умов життя дитини тим з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним прав і обов`язків по вихованню дітей. До цього договору можуть бути застосовані загальні положення зобов`язального та договірного права, які містяться у ЦК України і не суперечать загальним засадам регулювання та суті сімейних відносин.
Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду
від 13 березня 2024 року у справі № 361/8526/21.
Підстави для зміни або розірвання договору визначені у статті 651 ЦК України. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України).
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття – «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Істотність порушення визначається за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Одним з критеріїв істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас йдеться й про випадки, коли одна із сторін не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначених приписів закону має співвідношення шкоди з тим, на що могла очікувати від виконання договору сторона (постанова Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 902/364/19).
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, зокрема того, чи є істотною різниця між тим, на що мала право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що у дійсності вона змогла отримати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18).
Статтею 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Як зазначалося вище, 29 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено договір про участь батьків у вихованні дітей, за умовами якого визначили місце проживання дітей з матір`ю; розмір аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, які ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати; порядок виїзду дітей з кожним із батьків на відпочинок за кордон; можливість проживання дітей з батьком в Україні (місяць протягом кожного літа), а мати зобов`язалася не чинити перешкод у цьому; участь у процесі виховання дітей нянь; мати дітей гарантувала батьку право вільно відвідувати і спілкуватися з дітьми, а також брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дітей (т. 1 а. с. 24-26).
Звертаючись до суду із позовом  ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору про участь батьків у вихованні дітей від 29.05.2019 року, батьки досягли згоди про визначення місця проживання дітей з матір`ю у квартирі АДРЕСА_10 . Батько ОСОБА_1 належним чином виконує умови цього договору, а саме щомісячно сплачує аліменти, додатково оплачує всі витрати на дітей на придбання одягу, взуття, витрат на харчування дітей, їх розвиток (навчання, відвідання секцій, гуртків, залучення репетиторів), медичне обслуговування, також здійснює платежі з оплати комунальних послуг по квартирі та всі витрати з оплати праці нянь.
Зазначає, що ОСОБА_9 не виконує умови, укладеного між ними договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року. Вона понад рік ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, залишаючи їх без материнського піклування, зокрема вона часто виїжджає за кордон на тривалий час (тиждень і більше), чим створює загрозу для життя і здоров`я дітей, у зв`язку з чим у червні 2020 року він забрав дітей на своє утримання.
Зі змісту укладеного 29.05.2019 року договору про участь батьків у вихованні дітей вбачається, що батьки досягли згоди та підписанням цього договору засвідчують своє волевиявлення щодо того, що діти, які на час підписання цього договору є неповнолітніми будуть проживати разом з матір`ю. Батько буде проживати окремо від дітей, що за домовленістю батьків не може вважатися перешкодою для реалізації Батьком прав і обов`язків з виховання та утримання Дітей. При цьому Батько має право брати дітей до свого місця проживання на строк не більше 7 днів на місяць або на більший термін за письмовою згодою матері. Мати гарантує право Батькові вільно відвідувати і спілкуватися з дітьми, а також брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дітей. Для забезпечення належних умов проживання Дітей, Батько зобов`язується протягом 2-х місяців з дня укладення цього Договору, придбати квартиру в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_13 » за адресою: АДРЕСА_11 загальною площею не менше 218 кв. м або аналогічну за властивостями та вартістю нерухомість, право власності на яку оформити на дочку ОСОБА_4 . Батько і Мати гарантують, що ця квартира в майбутньому буде належати ОСОБА_4 і тільки вона буде матиме право нею розпоряджатися після досягнення нею 18 років. Платежі з оплати комунальних послуг по цій квартирі здійснюватиме Батько. Батько зобов`язується не чинити перешкод у проживанні в зазначеній квартирі бабусі Дітей (матері ОСОБА_8 ) – ОСОБА_10 , а також Матері. Сторони домовились, що до процесу виховання дітей залучатимуться няні, яких Батьки обиратимуть та призначатимуть за спільною письмовою згодою. Всі витрати з оплати праці нянь, а також всі витрати нянь, здійснені в інтересах дітей, несе Батько. Сторони домовились, що жодна із сторін не може звільнити обраних Батьками для Дітей нянь без письмового погодження іншого із Батьків. Сторони домовились, що Батько щомісячно до 5-го числа поточного місяця сплачує Матері кошти у розмірі 5 000 доларів США, а також додатково оплачує всі додаткові витрати на дітей, зокрема, але не включно, на придбання одягу, взуття, витрат на харчування дітей, їх розвиток (навчання, відвідання секцій, гуртків, залучення репетиторів), медичне обслуговування, тощо. Сторони погодили, що сума 5 000 доларів США сплачується безпосередньо матері, а оплата всіх додаткових витрат здійснюється через нянь, яких залучатиме до процесу виховання дітей. Батько зобов`язується два рази на рік фінансувати відпочинок дітей за кордоном (у будь-якій країні світу) разом з нянями на період до 14 календарних днів кожного разу. При цьому витрати матері (проживання харчування, переїзд та інші) Батьком не фінансуються. Мати самостійно визначає готелі, номери та розселення. Вартість погоджується з Батьком. Батько має право двічі відпочивати з дітьми за кордоном. При цьому ці відпочинки повністю фінансуються Батьком. Сторони домовились не втручатися у приватне життя один одного. Батько зобов`язується фінансувати відпочинок дітей за кордоном незалежно від того, хто ще окрім дітей з матір`ю, їде з ними на відпочинок (зокрема чоловік, друг матері або матір, тощо). Сторони погодили, що місяць на рік діти матимуть можливість проживати з матір`ю за межами України, а Батько в свою чергу не буде перешкоджати їх виїзду за кордон. Сторони погодили, що місяць протягом кожного літа (з червня по серпень) діти матимуть можливість проживати з Батьком в Україні, а Матір не буде перешкоджати цьому.
Із матеріалів справи вбачається, що 13.09.2019 року ОСОБА_1 на виконання укладеного 29.05.2019 року з ОСОБА_49 договору про участь батьків у вихованні дітей, відповідно до якого батьки погодили місце проживання дітей разом з матір`ю, придбав для проживання дітей квартиру АДРЕСА_1 , яку за умовами цього ж договору мав переоформити на дочку ОСОБА_4 2016 року народження, з правом безперешкодного проживання у квартирі матері дітей ОСОБА_8 та їх баби по матері - ОСОБА_10 .
Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12 серпня 2020 року № 309 надано дозвіл на вчинення правочину щодо дарування квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на ім`я малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (т. 2 а. с. 140).
Із 11 червня 2020 року малолітні діти ОСОБА_46 та ОСОБА_47 проживали разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
У провадженні слідчого відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 42021163030000118, дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 24 грудня 2021 року, стосовно ОСОБА_9 , яка 22 листопада 2021 року разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , вийшла з квартири за місцем проживання їх батька ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_3 та в обумовлений час з дітьми не повернулася, телефон вимкнений, батьку тривалий час невідомо про місце перебування
дітей, за ознаками злочину, передбаченого пунктами 1, 2 частини другої
статті 115 КК України.
23 листопада 2021 року ОСОБА_9 забрала дітей з квартири, де вони проживали під фактичною опікою лише батька, куди їй було обмежено доступ
 ОСОБА_1 ще влітку 2020 року, та не повернула дітей, залишивши їх проживати з собою за іншою адресою, а з початком повномасштабного вторгнення в Україну вивезла дітей у березні 2022 року за межі України.
До липня 2024 року діти проживали з матір`ю у США, яка точної адреси місця проживання ані суду, ані батьку дітей не повідомила, пояснюючи це тим, що вона має побоювання щодо викрадення дітей ОСОБА_1 .
Надалі на виконання рішення Окружного суду Сполучених Штатів Південного району Нью-Йорка до вирішення спору між батьками про їх місце проживання компетентним судом України дітей передано під опіку батька, на території Французької Республіки.
На даний час діти проживають на території Французької Республіки, що підтверджується Актом обстеження умов проживання дітей від 25.06.2025 року, складеним Радником з консульських питань Посольства України у Франції ОСОБА_19 та Третім секретарем з консульських питань Посольства України у Франції Прозоровою М.В.
Отже з часу укладення договору про участь батьків у вихованні дітей від 29 травня 2019 року, за умовами якого сторони дійшли згоди щодо проживання дітей з матір`ю у м. Одесі, та вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей з батьком, за наслідками якого органом опіки та піклування було складено відповідний висновок від 11 жовтня 2021 року № 01-11/1748/1, обставини життя дітей істотно змінилися. Зокрема, за цей час вони окремо проживали як з матір`ю, так і надалі з батьком, змінювалися країни їх проживання та відповідно можливість спілкування з обома батьками під час проживання з одним із них.
Ураховуючи умови укладеного між сторонами договору про участь батьків у вихованні дітей, якими визначено місце проживання дітей з матір`ю у м. Одесі, обставини фактичної зміни батьком в односторонньому порядку у червні 2020 року місця проживання дітей, шляхом обмеження доступу ОСОБА_9 до належної ОСОБА_1 квартири, в якій мати дітей проживала разом з дітьми у відповідності до укладеного між сторонами відповідного договору, подання батьком дітей позову до суду про визначення місця проживання дітей разом з ним, матір`ю зустрічного позову про визначення місця проживання дітей з нею та стягнення аліментів, зміна ОСОБА_9 місця проживання дітей, залишивши їх проживати з собою за іншою адресою, а з початком повномасштабного вторгнення в Україну – вивезла дітей у березні 2022 року за межі України, діти проживають на даний час з батьком, то вказані обставини свідчать про істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Між сторонами існує конфлікт з приводу визначення місця проживання дітей, що свідчить про істотне порушення умов договору обома сторонами, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильно висновку про розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей від 29.05.2019 року.
Щодо вимог за первісним позовом та зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей
Відповідно до частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20).
При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19 (провадження № 61-19210св20).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 (провадження № 61-14041св19) зазначено, що питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16535/19 (провадження № 61-14623св21) вказано, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.
Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 
Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку
З висновку органу опіки та піклування, затвердженого Приморською районною адміністрацією ОМР 11.10.2021 року, слідує, що органом опіки та піклування вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . У висновку зазначено, що діти забезпечені всім необхідним для розвитку, виховання та відпочинку, про що працівники служби у справах дітей 17.08.2021 року склали відповідний акт. Встановлено, що ОСОБА_9 мати малолітніх дітей із заявою про визначення місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до органу опіки та піклування не зверталась. Представниками служби у справах дітей у телефонному режимі, представнику матері неповнолітніх дітей неодноразово повідомлялося, про необхідність надання документів, для визначення місця проживання дітей з матір`ю, але станом на 06.09.2021 року гр. ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Одеської міської ради не звернулася, документів не надала. У вказаному висновку орган опіки та піклування зазначив інформацію щодо ставлення матері ОСОБА_9 до своїх малолітніх дітей, яка протягом більш двох років ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, виїжджаючи часто за кордон більш ніж на три тижні в місяць, а в червні 2020 року гр. ОСОБА_2 у черговий раз виїхала на відпочинок залишивши своїх доньок одних без материнського догляду, тому батько ОСОБА_1 11 червня 2020 року взяв дітей на своє утримання. 3 01.04.2021 року малолітня ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні у національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України, а мати у цей період перебувала на відпочинку. Також, згідно інформації, що надали ОСОБА_32 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_29 , які доглядають за малолітніми дітьми, мати дітей неодноразово виїздила за кордон на кілька тижнів та залишала дітей на виховання няням, всі питання стосовно виховання дітей вони узгоджували з батьком.
Суд першої інстанції взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, затверджений Приморською районною адміністрацією ОМР 11.10.2021 року не врахував, що 
висновок в цілому ґрунтується на констатації обставин повідомлених батьком ОСОБА_1 та інформації наданої ОСОБА_32 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_29 , які є нянями та здійснювали догляд за дітьми в м. Одесі, тобто осіб які є заінтересованими у визначенні місця проживання дітей разом із батьком.
ОСОБА_2 , надала до Служби у справах дітей Одеської міської ради заперечення щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком, у яких зазначила, що вона неодноразово намагалася зустрітися з дітьми, однак ОСОБА_1 силоміць утримував у себе дочок, перешкоджаючи побаченням та абсолютно обмеживши спілкування між ними та матір`ю. Посилалася на те, що ОСОБА_1 бажає визначити місце проживання дітей з ним виключно з метою маніпуляції та впливу на неї, нехтуючи реальними інтересами дітей.
Проте у висновку не зазначено, що вказані обставини досліджувалися органом піки та піклування. 
Так, судом не враховано, що ОСОБА_1 в односторонньому порядку обмежив доступ матері дітей до квартири, в якій ОСОБА_9 проживала разом з дітьми у відповідності до погодженого батьками договору від 29.05.2019 року про участь батьків у вихованні дітей, який нотаріально посвідчений.
Також, як органом опіки та піклування, так і судом не надана оцінка укладу життя батьків до укладення ними договору від 29.05.2019 року.
Відповідно до довідки від 01.11.2021 року Лондонського університету ОСОБА_50 зареєстрована як студентка очної форми навчання та розпочала навчання з 21.09.2020 року. Курс навчання передбачає відвідуваність не менше 21 аудиторної години на тиждень. ОСОБА_44 навчається на магістратурі за напрямком «Журналістика періодичних видань» і повинна скласти кілька пропущених тестів. Після успішної здачі робіт, передбачених курсом навчання, вона завершить програму магістратури. ОСОБА_51 також навчалася за програмою післядипломної освіти навчального центру Лондонського університету Сіті з 23.09.2019 року до 19.06.2020 року.
За інформацією Державної прикордонної служби України ОСОБА_9 здійснювала регулярні виїзди на тривалий строк за кордон України ще до укладення цього договору. 
Слід зауважити, що як батько дітей в силу свого роду діяльності та займаної посади, так і мати дітей, яка навчалась за програмою післядипломної освіти навчального центру Лондонського університету Сіті з 23.09.2019 року до 19.06.2020 року, а з 21.09.2020 року зареєстрована, як студентка очної форми навчання Лондонського університету Сіті, на магістратуру за напрямком «Журналістика періодичних видань» ще до укладення договору про участь батьків у вихованні дітей від 29.05.2019 року часто перетинати державний кордон України. Діти залишалися разом з нянями, участь яких була обумовлена обома сторонами в договорі про участь батьків у вихованні дітей від 29.05.2019 року.
Однак у висновку органу опіки та піклування не надано аналізу обставинам, чому батько дітей, який обізнаний про такий уклад життя матері дітей і своєї колишньої дружини все ж таки погодив місце проживання своїх малолітніх дітей саме з ОСОБА_9 та добровільно взяв на себе обов`язок фінансування їх утримання та додатково оплачувати послуги нянь, яких особисто найняв, уклавши з кожною відповідний договір, в якому детально регламентував обов`язки нянь по відношенню до своїх дітей. Також орган опіки та піклування посилаючись на ухилення матері дітей від виконання нею обов`язків з виховання дітей не надав оцінки діям батька дітей, який в односторонньому порядку обмежив доступ матері дітей до належної йому квартири, в якій ОСОБА_9 проживала разом з дітьми у відповідності до погодженого батьками договору від 29.05.2019 року про участь батьків у вихованні дітей, що нотаріально посвідчений.
Також у висновку органу опіки та піклування зі слів батька зазначено, що мати дітей перебувала на відпочинку, коли малолітня дочка ОСОБА_4 перебувала на лікуванні, а саме з 01.04.2021 року. 
Проте ні судом першої інстанції, ні органом опіки на надано оцінки тим обставинам, оскільки з витягу Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України щодо перетинання ОСОБА_11 державного кордону України від 27.12.2022 року № 91-40615/0/15-22-вих. у період з 01.01.2021 року по 27.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 з 20.03.2021року по 24.04.21 року перебувала у Лондоні, після повернулася в м. Київ. Тобто ОСОБА_2 будучи студенткою очної форми навчання ОСОБА_52 університету Сіті, навчаючись на магістратурі за напрямком «Журналістика періодичних видань», мала бути і була в Лондоні за місцем свого навчання. Тому посилання батька дітей про перебування ОСОБА_2 на відпочинку, не узгоджуються з доказами, що міститься у матеріалах справі.
Медичні документи, які містяться у справі не надають достатніх підстав для висновку, що хвороба дитини є наслідком ухилення її матері від виконання обов`язків з виховання дітей. Дитина опинилася у лікарні через 9 місяців після усунення матері від її виховання.
Отже колегія суддів не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він не достатньо обґрунтований, та зроблений без надання оцінки всім доказам.
Із матеріалів справи вбачається, що станом на 01.04.2021 року батько в односторонньому порядку змінив місце проживання дітей, взявши над ними фактичну опіку та усунув при цьому мати від проживання з дітьми у квартирі, яка належить останньому, в якій ОСОБА_2 проживала разом з дітьми до 11.06.2020 року, після чого відповідач була обмежена у вихованні дітей позивачем та станом на 01.04.2021 року між батьками існував невирішений судовий спір про визначення місця проживання дітей.
23 листопада 2021 року, не дочекавшись вирішення спору в судовому порядку про місце проживання дітей і незважаючи на висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, який мав оцінюватися судом при вирішення спору між батьками про визначення місця проживання дітей, ОСОБА_9 забрала дітей з квартири, де вони проживали під фактичною опікою лише батька, куди їй було обмежено доступ ОСОБА_1 ще влітку 2020 року, та не повернула дітей, залишивши їх проживати з собою за іншою адресою, а з початком повномасштабного вторгнення в Україну – вивезла дітей у березні 2022 року за межі України.
В матеріалах справи міститься відеозапис, наданий до справи, на якому зафіксовано виконання рішення Окружного Суду Сполучених Штатів Південного району Нью-Йорка від 22.01.2024 року про передачу дітей від матері ОСОБА_9 до батька ОСОБА_1 . Зі змісту даного відеозапису вбачається, що на вулиці міста два чоловіки відбирають у ОСОБА_9 дитину, яка на англійській мові кричить про допомогу, в той час, як мати плаче і намагається заспокоїти дитину, після чого чоловік забирає і уносить дитину, яка плаче (т. 9 а. с. 3).
Зазначені обставини свідчать про те, що спочатку батько дітей в односторонньому порядку обмежив участь матері у вихованні дітей всупереч укладеного між ними договору від 29.05.2019 року, не допускаючи проживання останньої у квартирі, яка йому належить, та в якій мати проживала разом з дітьми до цього, і не віддаючи їй дітей. Потім мати дітей не дочекавшись вирішення судового спору про визначення місця проживання дітей та розірвання договору про участь батьків у вихованні дітей, в якому було погоджено місце проживання дітей з матір`ю, забирала малолітніх дітей з квартири де вони мешкали під фактичною опікою батька і не повернула їх туди, та згодом через повномасштабне вторгнення в Україну 24.02.2022 року, вивезла у березні 2024 року дітей за кордон, де їх вже на території США відбирають за рішенням суду США і передають батьку до вирішення спору про їх місце проживання українським судом і набуття відповідним судовим рішенням суду України законної сили.
Відповідно до положень частини 5 статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, скасовуючи постанову Одеського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року зазначив, що на жодному етапі провадження у справі суди не заслуховували дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (яким на час вирішення спору судом апеляційної інстанції було 8 та 7 років, відповідно), не з`ясували їх дійсного ставлення до кожного з батьків та бажання з кимось із них проживати, тобто не забезпечили їх права бути почутими у вирішення питання, що стосуються їх особисто.
Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_9 про визначення місця проживання дітей з нею, не встановив, чи відповідає зазначене найкращим інтересам дітей; не з`ясував ставлення дітей до кожного з батьків та з ким вони хочуть проживати; не встановив, чи створені ОСОБА_9 умови для проживання дітей, зокрема й країни (адреси), у якій вони будуть проживати з матір`ю; чи сприяє таке рішення суду дотриманню справедливої рівноваги між інтересами дітей та батьків, чи забезпечує збереження стабільності в оточенні дітей, зважаючи на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 фактично проживають у різних країнах. 
Обставини цієї справи вказують на наявність підстав для того, щоб попередити сторін, що їм першочергово необхідно налагодити стосунки між собою, спільно приймати рішення щодо суттєвих питань виховання і розвитку дітей, керуючись при цьому найкращими інтересами неповнолітніх дітей, оскільки правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки.
На виконання вказівок Верховного Суду, який скасовуючи постанову апеляційного суду, поклав на суд обов`язок з`ясування зазначених вище обставин та перевіряючи ці обставини під час перегляду рішення суду першої інстанції, яке стосується інтересів дітей, обставини життя яких істотно змінилися, які проживали як з матір`ю, так і на далі з батьком, змінювалися країни їх проживання, то колегія суддів ухвалюючи рішення зазначає таке. 
Положеннями ст. 171 СК України, встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).
Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України "Про охорону дитинства").
Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції.
Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17).
При оцінці пояснень дитини необхідно враховувати її вік на момент опитування, рівень розвитку та психологічні особливості, притаманні відповідному віку.
Водночас суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 18 грудня 2023 року у справі № 523/21283/21, провадження № 5643св23).
При цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (частина третя статті 171 СК України). Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 127/20368/21, провадження № 10159св23.
Апеляційним судом 19.02.2026 року в судовому засіданні в режимі відоконференції заслухана думка малолітніх  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , які проживають за межами України.
ОСОБА_46 зазначила, що проживає у Франції, навчається в 5б класі, жити її подобається більше в Україні, хотіла проживати в Україні. З мамою спілкується.
ОСОБА_47 зазначила, що навчається в 4б класі, їй подобається математика, малювання. Вивчає англійську та французьку мови. Хоче проживати в Україні усією сім`ю. З мамою спілкується. 
З пояснень дітей вбачається їх прихильність як до батька, так і матері.
З відеозапису дослідженому в судовому засіданні вбачається, що в розмові ОСОБА_53 з матір`ю ОСОБА_9 , після судового засідання проведеного 19.02.2026 року, дівчинка повідомляє, що ми були в ОСОБА_54 , коли нам суд дзвонив, як раз приїхали. Коли суд запитав тут хтось є, то папа стояв в кімнаті, потім був біля дверей підслуховував. Папа приїде влітку. 
Фактична присутність батька під час заслуховування судом апеляційної інстанції думки дітей з ким вони бажають проживати стала на заваді такого, в інший спосіб у суду не має можливості з`ясувати думку дітей у зв`язку з їх перебуванням за межами України та враховуючи період перебування справи на розгляді в суді. 
Із матеріалів справи, а саме скріншотів листування та відеозаписів розмов вбачається, що ОСОБА_9 , починаючи з часу передачі дітей під опіку батька на території Французької Республіки до вирішення спору між батьками на виконання рішення Окружного суду Сполучених Штатів Південного район Нью-Йорка, намагається постійно спілкуватися з дітьми телефонним зв`язком, між ними довірливі та теплі відносини, під час спілкування діти відкриті, позитивні, кажуть матері що її сильно люблять.
Діти у телефонному спілкуванні з матір`ю повідомляють останню, що батька майже не бачать, до них на свята у школі раніш приходила мати, а зараз замість тата водій, на запитання матері з ким бажають проживати неодноразово відповідають з матір`ю.
Під час розгляду справи  ОСОБА_9 повідомила суд апеляційної інстанції про обмеження ОСОБА_1 її комунікації з дітьми, які мають бажання підтримувати зв`язок із матір`ю хоча б дистанційно, надавши скриншоти листування в месенджері.
Із матеріалів справи вбачається, що 24.02.2026 року ОСОБА_55 , від імені та за дорученням ОСОБА_43 , звертався із запитом на контакт та повернення телефонів до ОСОБА_1 , звернувши увагу на необхідність відновлення регулярного контакту між ОСОБА_34 та ОСОБА_56 та їхньою матір`ю, який було перервано 30 січня 2026 року і досі не поновлено. Просив негайно повернути телефони ОСОБА_53 та ОСОБА_57 , щоб вони могли користуватися ними відповідно до своїх потреб та потреб сім`ї, підпис перекладача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лівінською Н.С.
Отже, ОСОБА_9 , яка спочатку була обмежена у вихованні дітей позивачем, який в односторонньому порядку змінив місце проживання дітей, взявши над ними фактичну опіку та усунув при цьому мати від проживання з дітьми у квартирі, яка належить останньому, в якій ОСОБА_2 проживала разом з дітьми до 11.06.2020 року, в подальшому діти перебувають під опікою батька до вирішення судового спору, під час розгляду цієї справи намагалась регулярно брати участь у судових засіданнях, не втрачала інтересу щодо спілкування з дітьми, нею вчиняючи дії, спрямовані на подальше спілкування хоча б у телефонному режимі.
ОСОБА_1 під час перегляду справи приймав участь у судовому засіданні лише один раз коли суд з`ясовував думку дітей. При цьому, особистих пояснень з приводу обставин спору не надавав. 
З огляду на вказане вище у сукупності, враховуючи, що хоча діти з часу передачі їх під опіку батька проживають на території Французької Республіки, проте як контакту у спілкуванні, так і емоційного контакту із матір`ю не втратили, при тому, що з боку батька чиняться обмеження у спілкуванні матері з дітьми.
Посилання позивача на те, що відеозаписи спілкування ОСОБА_9 з дітьми через відеодзвінок, копії перекладів та транскрибування відеозаписів спілкування матері з дітьми є копіями, що не виключає монтажу, стирання, обрізання, чи ніші зміни, тому вважаються неналежними доказами, колегія суддів не приймає з огляду на таке. 
Доказі, надані стороною ОСОБА_9 , за допомогою підсистеми Електронний Суд, містять кваліфікований електронний підпис
Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ч. 1 ст. 100 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 5 ст. 100 ЦПК України).
Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 не ставилось питання щодо витребування оригіналів цих доказів. Також не надано доказів, що подані ОСОБА_9 відеозаписи спілкування її з дітьми через відеодзвінок, копії перекладів та транскрибування відеозаписів спілкування матері з дітьми здійсненні за допомогою монтажу, стирання чи обрізання. 
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована як учень у 4-му класі (СЕ2) Британської міжнародної школи в місті Мужен на 2024/2025 навчальний рік, який розпочався 2 вересня 2024 року та закінчиться 27 червня 2025 року, що підтверджується шкільним атестатом 2024-2025 навчальний рік. 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована як учень у 5-му класі (СЕ1) Британської міжнародної школи в місті Мужен на 2024/2025 навчальний рік, який розпочався 2 вересня 2024 року та закінчиться 27 червня 2025 року, що підтверджується шкільним атестатом 2024-2025 навчальний рік. 
З акту обстеження умов проживання дітей від 26.06.2025 року вбачається, що 12.06.2025 року радником з консульських питань Посольства України у Франції Есауловим С.М. та третім секретарем консульських питань Посольства України у Франції Прозоровою М.В. на підставі заяви ОСОБА_1 та запиту адвоката Алікової Г.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , проведено обстеження умов проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_12 . Житло є орендованим приватним двоповерховим будинком з басейном, розміщеним на морському узбережжі. За цією адресою з дітьми проживають: батько ОСОБА_1 , який на момент відвідання перебував у відрядженні до м. Ньо-Йорк, США; їхня бабуся; дві няні, які чергують кожні три дні, неповнорідний брат (від попереднього шлюбу ОСОБА_1 ). Також в сім`ї працюють кухарка, прибиральниця та водій-охоронець. Умови проживання: дівчата мають спільну кімнату на першому поверсі будинку. Для виховання та розвитку створено такі умови: діти відвідують англомовну школу в м. Ніцца, після занять виконують домашнє завдання вдома з репетиторкою та вивчають з нею ж французьку мову. Виявили бажання ходити на інші гуртки для фізичної активності, наразі у пошуках таких гуртків. Стосунки, традиції сім`ї: батько проводить з дітьми вільний час за можливості. Наприклад, зі слів дітей, на вихідні їздять погуляти у розважальний центр. Фізичний та психологічний стан дітей: дівчата є активними та веселими, ОСОБА_47 більш контактна і говірка, ОСОБА_46 – більш сором`язлива розговорилась лише під кінець візиту. У процесі спілкування з дітьми було виявлено, що їм подобаються поточні умови проживання. ОСОБА_58 зазначила, що попереднє місце проживання – ОСОБА_59 , їй також подобається. 
За договором оренди від 23.09.2024 року, укладеним між ОСОБА_60 (орендодавець) та ОСОБА_43 (орендар), орендодавець передав в оренду орендарю кватиру за адресою: АДРЕСА_13 . 
Згідно звіту за результатами обстеження житлових умов від 11.03.2026 року за адресою: АДРЕСА_13 , здійсненого ліцензованим клінічним соціальним працівником ОСОБА_61 з метою оцінки можливості проживання дітей пані ОСОБА_28 разом з нею та їх повернення до попереднього навчального середовища та звичайного способу життя, вказано, що житловий будинок розташований у спокійному житловому районні міста, який вважається благополучним і належить до категорії вище середнього класу. Школи в цьому районі мають високу репутацію та користуються повагою серед батьків. За результатами проведеного обстеження встановлено, що житлові умови, район проживання, громада та освітнє середовище є належними та безпечними для проживання дітей будь-якого віку. 
ОСОБА_9 на підтвердження навчання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за час їх проживання з нею на території США надано копії звітів для батьків Національної шкоди передового досвіду Біг ЕпЛ Академі за 2023-2024 роки.
Також ОСОБА_9 надано численні фотографії дітей під час їх спільного проживання з ОСОБА_9 в Сполучених Штатах Америки, із яких вбачається, проведення дітьми часу разом із матір`ю, та спілкування з іншими дітьми.
Із копій медичної документації ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_9 разом із дитиною зверталась за медичною допомогою з приводу слуху дитини, здійснювався комплексний офтальмологічний огляд дитини у відділенні дитячих інфекційних захворювань.
Зазначені обставини свідчать про те, що за час проживання дітей разом із матір`ю ОСОБА_9 в Сполучених Штатах Америки, остання піклувалась про здоров`я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання та спілкування з іншими дітьми, відвідування гуртків, тобто створила умови для здорового та гармонійного розвитку своїх дітей.
Наведене свідчить про те, що обидва батьки мають умови для забезпечення дітей всім необхідним, для них створені нормальні умови для проживання, їх гармонійного розвитку, а самі батьки не мають перешкод для здійснення ними своїх обов`язків щодо дітей та обидва виявляють бажання піклуватися про дітей.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Колегія суддів зауважує, що рішення суду не може будуватися лише на висновку психолога ОСОБА_62 від 05.12.2021 року та висновку експерта Одеської філії ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Савостіна О.П. від 30.11.2021 року, оскільки на час проведення психологічних досліджень ОСОБА_63 було 5 років, а ОСОБА_57 – 4 роки. Пройшло більше чотирьох років, за цей час обставини життя дітей змінилися, вони проживали як з матір`ю, так і з батьком, змінювалися країни їх проживання. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що за місцем проживання батька діти мають усталений побут та сталі соціальні/родинні зв`язки, з 02.09.2024 року вони розпочали навчання у Британській Міжнародній школі у Франції, то колегія суддів зауважує, що як зазначалось вище на виконання рішення Окружного суду Сполучених Штатів Південного район Нью-Йорка до вирішення спору між батьками про їх місце проживання компетентним судом України дітей передано під опіку батька, на території Франзузької Республіки, проживання дітей з батьком з часу передачі дітей викликано тривалим судовим розглядом. 
На підтвердження обставин, які зазначаються ОСОБА_1 про те, що за місцем проживання на території Французької Республіки діти займаються танцями та спортивними іграми, належних та достатніх доказів суду не надано. 
Виходячи з найкращих інтересів малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку вирішення між батьками спору щодо місця проживання дітей, ураховуючи відсутність в матеріалах справи доказів ухилення ОСОБА_9 від обов`язків виховання дітей, або вчинення дій на перешкоджання спілкуванню дітей разом з батьком та участі останнього у вихованні дітей, а також поведінку ОСОБА_9 з приводу забирання дітей у листопаді 2021 року та залишення їх проживання з нею, яка свідчить про намагання матері відновити становище яке існувало до червня 2020 року щодо місця проживання дітей разом з матір`ю, а також приймаючи вік доньок на час ухвалення судом апеляційної інстанції постанови, обставини життя яких істотно змінилися, які проживали як з матір`ю, яка піклувалась про здоров`я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання та спілкування з іншими дітьми, діти мали усталений побут, так і на далі з батьком, якому діти були передані на виконання рішення Окружного суду Сполучених Штатів Південного район Нью-Йорка до вирішення спору між батьками про їх місце проживання компетентним судом України, який створив належні умови їх проживання, навчання побут тапіклується про їх здоров`я, тобто змінювалися країни їх проживання, то колегія суддів вважає за необхідне визначити місце проживання дітей разом з матір`ю ОСОБА_9 , яка для дітей створила належні умови для їх проживання та розвитку. 
Доказі того, що батько з часу передачі дітей у липні 2024 року постійно проживає разом з ними у Французькій Республіці матеріали справи не містять, навпаки із скріншотів листування та відеозаписів розмов ОСОБА_64 з дітьми вбачається, що батько ОСОБА_1 більшість часу проживає окремо від дітей, діти проживають з нянями та бабусею по лінії батька. 
Зміна місця проживання дітей не призведе до психоемоційного навантаження на дітей, оскільки вони не втратили з матір`ю контакт як у спілкуванні, так і емоційний контакт, у них довірливі та теплі стосунки, ОСОБА_46 та ОСОБА_47 потребують щоденної участі матері у їх житті, а не періодичного спілкування за допомогою телефонного зв`язку. Визначальним, крім оточення, є материнська любов, турбота, що підтверджується доказами наданими ОСОБА_9 (фотографіями матері з дітьми). Крім того, діти під час проживання з матір`ю ОСОБА_9 , відвідували гуртки, заняття з розвитку, спілкувалися з іншими дітьми, що підтверджується наданими доказами. Діти у такому віці відкриті до спілкування, пізнання нового, ОСОБА_47 більш комунікабельна. 
Проживання дітей ОСОБА_53 та ОСОБА_57 з матір`ю не звільняє батька від виконання батьківських обов`язків. Безсумнівно відіграючи важливу роль у житті дітей, батько має про них піклуватися, брати участь у їх вихованні й утриманні незалежно від того, що вони постійно житиме з матір`ю. Дити потребує уваги, підтримки та любові обох батьків, а не лише того, хто з ним проживатиме. 
Оскільки колегія суддів вважає за необхідне визначити місце проживання дітей разом з матір`ю ОСОБА_9 , то вимоги про стягнення аліментів з батька дітей ОСОБА_1 на користь матері дітей ОСОБА_9 на утримання дітей підлягають задоволенню. 
При визначенні розміру аліментів, колегія суддів враховує той розмір аліментів, який визначили самі сторони справи при укладанні нотаріально посвідченого договору від 29.05.2019 року, у сумі 5 000 доларів США, еквівалент якого на час подання ОСОБА_9 зустрічного позову відповідав 143 000 грн, про стягненнях яких просила ОСОБА_9 .
Оскільки дана сума коштів в якості аліментів для ОСОБА_1 є цілком прийнятною, ОСОБА_65 під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції заперечень не висловлювалося, колегія суддів вважає за можливе визначити розмір аліменти на обох дітей у сумі 143 000 грн або по 71 500 грн на кожну дитину починаючи з дати подання ОСОБА_9 зустрічного позову – 09.12.2020 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України). 
Апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів, та позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів слід скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, слід задовольнити.
Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю – ОСОБА_8 за місцем її проживання.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі по 71 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 та до досягнення повноліття ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 . В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів, та позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, задовольнити.
Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю – ОСОБА_8 за місцем її проживання.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі по 71 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 та до досягнення повноліття ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 .
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмір 3783 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 25 травня 2026 року.

Головуючий   В.А. Коновалова
Судді   О.Ю. Карташов
М.В. Назарова