П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/171/26-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
24 червня 2026 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
секретар судового засідання: Криворучко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, про визнання протиправними та скасування дій та рішень державного виконавця, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича про прийняття до провадження заяви ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження так званого дефектного акту про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та самого “дефектного акта”;
- визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича від 13 листопада 2025 року у формі повідомлення до Інспекції ДАБК ЧМР з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення шляхом демонтажу спірного будівництва (про авансування виконання робіт згідно з актом розбирання надбудови мансардного приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 ; перерахування грошових коштів на депозитний рахунок Першого ВДВС у м. Чернівці);
- зобов`язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича повернути без виконання заяву ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження так званого дефектного акту про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та сам “дефектний акт”, а також відкликати з Інспекції ДАБК ЧМР рішення від 13 листопада 2025 року у формі повідомлення з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення шляхом демонтажу спірного будівництва (про авансування виконання робіт згідно з актом розбирання надбудови мансардного приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 ; перерахування грошових коштів на депозитний рахунок Першого ВДВС у м. Чернівці).
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.03.2026 позов задоволено частково, ухвалено:
Визнати протиправними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича про прийняття до провадження заяви ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження дефектного акта про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та долучені до вказаної заяви документи.
В решті позову відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі № 600/2620/23-а не встановлює конкретного обов`язку боржника та допускає неоднозначне (двозначне) тлумачення під час його примусового виконання. 
Протиправне прийняття державним виконавцем до провадження заяви ОСОБА_2 від 16.09.2025, яка не є стороною виконавчого провадження, спричинило протиправне долучення до виконавчого провадження дефектного акту про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та самого “дефектного акта” та протиправне надсилання до Інспекції ДАБК ЧМР клопотання про виділення коштів для примусового виконання судового рішення шляхом демонтажу спірного будівництва згідно з актом розбирання надбудови мансардного приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважила, що виконавчий документ покладає на ОСОБА_1 абсолютно конкретний, вимірюваний та зрозумілий обов`язок — ліквідувати наслідки незаконної перебудови та повернути об`єкти нерухомості до вихідних техніко-юридичних характеристик, які існували на момент їх придбання у 2004 році.
Інші учасники справи не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивача.
22.06.2026 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із відпусткою за кордоном. 
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. 
Статтею 268 КАС України передбачені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду адміністративних справ, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд зазначає, що апеляційний розгляд даної справи було призначено на 17.06.2026, однак за клопотання представника позивача вже було відкладено на 23.06.2026.
У клопотанні від 22.06.2026 не обґрунтовано неможливості здійснення представництва позивача іншим представником. 
З огляду на наведене та терміновість апеляційного розгляду даної категорії справ, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представники заперечили проти задоволення апеляційної скарги.
Інші учасники справи повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень осіб, які з`явилися у судове засідання, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у провадженні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2620/23-а від 18.06.2024, яким зобов`язано ОСОБА_1 привести самочинний об`єкт “Реконструкція власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_4 загальною площею 52,30 кв.м., яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.
17.07.2024 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75565730 з примусового виконання виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2620/23-а від 18.06.2024.
16.09.2025 до державного виконавця надійшла заява від ОСОБА_2 про долучення до виконавчого провадження дефектного акту про розбирання незаконної надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 . На вказаній заяві міститься штемпель про передання заяви державному виконавцю до розгляду 16.09.2025.
Державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткачем В.І. прийнято до провадження заяву ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження дефектного акта про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та долучені до вказаної заяви документи.
Позивач вважає вказані дії протиправними та звернувся до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття державним виконавцем до провадження заяви ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження дефектного акту про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та самого дефектного акта, без залучення вказаної особи як заінтересованої до виконавчого провадження та само як незалучення суб`єкта господарювання що розробив акт, є передчасним та протиправним.
Щодо позовної вимоги повернути без виконання заяву ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження дефектного акту про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 , суд вважає, що підстав для задоволення в цій частині немає, оскільки процедурні питання щодо долучення до матеріалів справи документів чи їх повернення належить до повноважень державного виконавця.
Повідомлення державного виконавця з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для сторін виконавчого провадження, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні позову в частині, що стосується оскарження повідомлення державного виконавця від 13.11.2025 до Інспекції ДАБК ЧМР з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно із ч.1 ст.5 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII “Про виконавче провадження” (Закон №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
За приписами пунктів 4-6 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у разі потреби для проведення чи організації виконавчих дій виконавець має право залучити суб`єктів господарювання. Залучення виконавцем інших органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб при примусовому виконанні рішень здійснюється у разі, якщо їх присутність може сприяти своєчасному й повному виконанню рішень. Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб. У цій постанові обов`язково зазначаються опис причин, що зумовили необхідність залучення, час та місце здійснення виконавчих дій, а також інші необхідні відомості. Копія постанови надсилається відповідному органу, установі, організації, суб`єкту господарювання, особі не пізніше наступного дня з дня її винесення, але не пізніше ніж за три дні до запланованих заходів.
Отже, державний виконавець має право залучати інших осіб (спеціалістів, суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання) для виконання рішень немайнового характеру, якщо боржник ігнорує виконання виконавчого листа. Документи, надані такими особами (акти, кошториси, тощо) є законною підставою для визначення витрат виконавчого провадження. Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб.
Встановлено, що ОСОБА_2 є третьою особою по справі яка розглядалась судом №600/2620/23-а, проте, по виконавчому провадженню ВП №75565730 з примусового виконання виконавчого листа, вказана особа державним виконавцем залучена не була.
Однак, незважаючи на вказане, державний виконавець долучив наданий ОСОБА_2 акт про розбирання незаконної надбудови до виконавчого провадження, без залучення до виконавчого провадження суб`єкта господарювання, який склав вказаний акт.
Відтак, надання особою, яка не була залучена державним виконавцем у встановленому законом порядку для проведення виконавчих дій, документів (акту виконанню будівельних робіт, кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва, локального кошторису на будівельні роботи, тощо) є передчасним.
У ході судового розгляду справи відповідач підтвердив те, що ОСОБА_2 державним виконавцем не було залучено як заінтересовану особу до виконавчого провадження ВП №75565730.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані дії державного виконавця не відповідають Закону № 1404-VIII та Інструкції № 512/5, а тому наявні підстави для задоволення позову в цій частині.
Позивач також оскаржує повідомлення державного виконавця від 13.11.2025 до Інспекції ДАБК ЧМР з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення шляхом демонтажу спірного будівництва (про авансування виконання робіт згідно з актом розбирання надбудови мансардного приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 ; перерахування грошових коштів на депозитний рахунок Першого ВДВС у м. Чернівці)
Так, державний виконавець звернувся до Інспекції ДАБК ЧМР із повідомленням державного виконавця від 13.11.2025 з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення шляхом демонтажу спірного будівництва (про авансування виконання робіт згідно з актом розбирання надбудови мансардного приміщення житлового будинку № 22 по вул. Аксенина в м. Чернівці; перерахування грошових коштів на депозитний рахунок Першого ВДВС у м. Чернівці).
16.12.2025 на виконання вказаного клопотання Виконавчим комітетом ЧМР перераховані кошти для авансування виконання робіт згідно рішення суду по справі №600/2620/23-а.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі частиною третьою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Завданням адміністративного судочинства, згідно зі частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. 
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Як правильно вказав суд першої інстанції, повідомлення державного виконавця з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для сторін виконавчого провадження. 
Оскаржуване повідомлення є лише способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції, яка спрямована на примусового виконання рішень немайнового характеру, у випадку коли боржник ігнорує виконання виконавчого документу. 
Оскільки 16.12.2025 Виконавчим комітетом міської ради перераховані кошти для авансування виконання робіт згідно рішення суду по справі №600/2620/23-а, оскаржуване повідомлення станом на 16.12.2025 вичерпало свою дію, а тому жодним чином не впливає на права позивача. 
Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову в частині, що стосується повідомлення державного виконавця від 13.11.2025 року до Інспекції ДАБК ЧМР з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову в частині зобов`язання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича повернути без виконання заяву ОСОБА_2 від 16 вересня 2025 року про долучення до виконавчого провадження так званого дефектного акту про розбирання надбудови за рахунок мансардних приміщень житлового будинку АДРЕСА_1 та сам “дефектний акт”, а також відкликати з Інспекції ДАБК ЧМР рішення від 13 листопада 2025 року у формі повідомлення з клопотанням про виділення коштів для примусового виконання судового рішення шляхом демонтажу спірного будівництва (про авансування виконання робіт згідно з актом розбирання надбудови мансардного приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 ; перерахування грошових коштів на депозитний рахунок Першого ВДВС у м. Чернівці).
До того ж, процедурні питання щодо долучення до матеріалів справи документів чи їх повернення належать до повноважень державного виконавця.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Сушко О.О.