Справа № 555/1058/26
Номер провадження 3/555/356/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
  19 червня 2026 року	  м.Березне	

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді — Собчука А.Ю.,
при секретарі — Стасюк І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне Рівненської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, безробітного, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не судимого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувся за участю: прокурора Федорова О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
про права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлена,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Березнівського районного суду Рівненської області перебувають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, щодо ОСОБА_1 : справа № 555/1058/26 за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 210 від 27 квітня 2026 року за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП; справа № 555/1062/26 за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 211 від 27 квітня 2026 року за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Оскільки зазначені справи складені відносно однієї і тієї самої особи, стосуються адміністративних правопорушень, передбачених однією статтею КУпАП, перебувають у провадженні одного судді та одночасно розглядаються одним судом, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне об`єднати справи № 555/1058/26 та № 555/1062/26 в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 555/1058/26.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 210 від 27 квітня 2026 року, складеним начальником 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , будучи офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, та суб`єктом декларування.
Органом, який склав протокол № 210, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням положень пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону, а саме несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
З матеріалів справи № 555/1058/26 вбачається, що декларацію за 2021 рік ОСОБА_1 подав 08 квітня 2026 року о 16 год. 09 хв., тобто після спливу встановленого законом строку її подання.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 211 від 27 квітня 2026 року, складеним начальником 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України підполковником поліції Коцюбинською Вікторією Вікторівною, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, порушив вимоги абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, при звільненні.
З матеріалів справи № 555/1062/26 вбачається, що ОСОБА_1 мав подати таку декларацію не пізніше 23 листопада 2024 року, однак подав її 08 квітня 2026 року о 16 год. 34 хв. за період з 01.01.2024 по 24.10.2024.
Місцем вчинення правопорушень у протоколах визначено місце виконання службових повноважень ОСОБА_1 як суб`єкта декларування — ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 у судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі № 555/1058/26 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
У клопотанні зазначив, що декларацію за 2021 рік він мав подати не пізніше 31.01.2024, а тому днем вчинення правопорушення слід вважати день, наступний після спливу граничного строку подання декларації, а не дату фактичного подання декларації чи дату складення протоколу. Оскільки протокол № 210 складено 27.04.2026, а матеріали справи надійшли до суду 08.05.2026, ОСОБА_1 вважав, що строки, передбачені ст. 38 КУпАП, сплинули.
Також ОСОБА_1 подав клопотання у справі № 555/1062/26 про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення. В обґрунтування зазначив, що 26.02.2022 був невідкладно призваний на військову службу до лав Збройних Сил України, під час служби йому не роз`яснювали необхідність подання відповідної декларації при звільненні, умислу на приховування інформації він не мав, декларацію подав після того, як був проінформований про необхідність її подання, шкоди державним чи суспільним інтересам не завдано, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у несвоєчасному поданні декларацій фактично не заперечував, однак просив врахувати обставини, викладені у поданих ним клопотаннях.
Прокурор Федоров О.В. у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги ст. 45 цього Закону, оскільки несвоєчасно без поважних причин подав декларацію за 2021 рік, а також декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Прокурор вважав, що за протоколом № 210 строки накладення адміністративного стягнення не сплинули, оскільки днем вчинення адміністративного правопорушення слід вважати 08.04.2026, тобто день фактичного подання ОСОБА_1 декларації за 2021 рік після спливу встановленого законом строку. Водночас днем виявлення правопорушення прокурор вважав 27.04.2026 — дату складення протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 210.
Щодо протоколу № 211 прокурор зазначив, що строки накладення адміністративного стягнення не сплинули, оскільки обов`язок подання декларації при звільненні виник після припинення ОСОБА_1 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, а декларація подана лише 08.04.2026.
З огляду на викладене, прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та за протоколом № 211 накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справ докази, дійшов висновку, що справи № 555/1058/26 та № 555/1062/26 підлягають об`єднанню в одне провадження, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, однак провадження за протоколом № 210 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а за протоколом № 211 на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Відповідно до абзацу шістнадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, належать військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім визначених законом винятків.
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи — це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Згідно з частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Водночас пунктом 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Отже, останнім днем виконання ОСОБА_1 обов`язку щодо подання декларації за 2021 рік було 31.01.2024.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, протягом 30 календарних днів з дня припинення такої діяльності.
Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 39 від 26.02.2022 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та призначено на посаду офіцера ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.02.2022.
Надалі наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 298 від 24.10.2024 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » по особовому складу від 16.10.2024 № 695 з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визнано таким, що справи та посаду здав з 24.10.2024.
З огляду на займану посаду, характер виконуваних службових повноважень та вимоги Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 був суб`єктом декларування та мав обов`язок подати декларацію за 2021 рік не пізніше 31.01.2024, а після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, подати декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 по 24.10.2024 не пізніше 23.11.2024.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію за 2021 рік 08.04.2026 о 16 год. 09 хв., а декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 по 24.10.2024 — 08.04.2026 о 16 год. 34 хв., тобто після спливу встановлених законом строків.
Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суть адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає у порушенні вимог фінансового контролю, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, яка відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати таку декларацію.
Об`єктом цього правопорушення є встановлений законом порядок здійснення фінансового контролю щодо осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у несвоєчасному поданні декларації, тобто у поданні її після закінчення встановленого законом строку.
Суб`єктом правопорушення є спеціальний суб`єкт — особа, яка відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був суб`єктом декларування, знав або повинен був знати про наявність обов`язку подання декларацій, оскільки проходив військову службу на відповідній посаді, був ознайомлений із вимогами антикорупційного законодавства, а також подав декларації до Єдиного державного реєстру декларацій.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не мав умислу на приховування інформації, самі по собі не виключають наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки суб`єктивна сторона цього правопорушення може характеризуватися не лише умислом, але й необережністю.
Матеріали справ не містять належних та допустимих доказів існування обставин, які об`єктивно унеможливлювали подання ОСОБА_1 декларації за 2021 рік у встановлений законом строк, а також декларації при звільненні у встановлений законом строк.
Суд враховує, що сам по собі факт проходження військової служби не звільняв ОСОБА_1 від виконання обов`язку декларування, оскільки Закон України «Про запобігання корупції» встановив спеціальні строки подання декларацій, а доказів того, що ОСОБА_1 належав до категорії осіб, для яких законом передбачено інший спеціальний строк подання відповідних декларацій, суду не надано.
Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію за 2021 рік, а також декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 по 24.10.2024, чим порушив вимоги статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 210 від 27.04.2026; протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 211 від 27.04.2026; рапортом ЄО № 85 від 20.02.2026; відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій; декларацією за 2021 рік, поданою 08.04.2026 о 16 год. 09 хв.; декларацією при звільненні за період з 01.01.2024 по 24.10.2024, поданою 08.04.2026 о 16 год. 34 хв.; наказом № 39 від 26.02.2022; наказом № 298 від 24.10.2024; документами про ознайомлення із вимогами Закону України «Про запобігання корупції»; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справ.
Порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю є доведеним, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Водночас суд зобов`язаний перевірити дотримання строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Щодо протоколу № 210 суд виходить із того, що обов`язок подати декларацію за 2021 рік ОСОБА_1 мав виконати не пізніше 31.01.2024. Відповідно, з 01.02.2024 така декларація вже не була подана у встановлений законом строк, а отже саме з цієї дати об`єктивно виник факт порушення вимог фінансового контролю.
Фактичне подання декларації 08.04.2026 о 16 год. 09 хв. підтверджує факт її несвоєчасного подання та тривалість прострочення, однак не змінює моменту, з якого обов`язок став невиконаним у встановлений законом строк.
Суд не погоджується з висновком, викладеним у протоколі № 210, що днем вчинення адміністративного правопорушення слід вважати 08.04.2026 о 16 год. 09 хв., тобто момент фактичного подання декларації. Зазначена дата має значення як доказ того, що декларація була подана після спливу встановленого законом строку, однак не є датою, з якої виникло саме порушення обов`язку подати декларацію своєчасно.
Посилання у протоколі № 210 на 08.04.2026 о 16 год. 09 хв. як на час фактичного подання декларації не є безумовно обов`язковим для суду при вирішенні питання про початок перебігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, а згідно зі ст. 280 КУпАП зобов`язаний самостійно з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у тому числі питання про те, чи підлягає особа адміністративній відповідальності.
Інше тлумачення, за яким днем вчинення правопорушення визнавалася б дата фактичного подання декларації через значний проміжок часу після спливу граничного строку, фактично ставило б початок перебігу дворічного строку, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП, у залежність від волі особи, яка порушила обов`язок декларування. Такий підхід не узгоджувався б із принципом правової визначеності та передбачуваності юридичної відповідальності.
Суд враховує, що норма, яка встановлює відповідальність, повинна бути доступною, чіткою та передбачуваною, а її тлумачення не може свавільно погіршувати становище особи. У справах, що мають каральний характер, у тому числі щодо адміністративної відповідальності за КУпАП, сумніви щодо змісту норми та наслідків її застосування мають тлумачитися з дотриманням принципу правової визначеності.
З огляду на викладене, суд вважає, що днем вчинення адміністративного правопорушення за протоколом № 210 є 01.02.2024, тобто день, наступний після спливу граничного строку подання декларації за 2021 рік.
Дворічний строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, сплив 01.02.2026.
Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 210 складено 27.04.2026, тобто після спливу дворічного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення. Матеріали справи № 555/1058/26 надійшли до Березнівського районного суду Рівненської області 08.05.2026, тобто також після спливу цього строку.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Згідно зі ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.
Отже, провадження у справі за протоколом № 210 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Щодо протоколу № 211 суд встановив, що обов`язок подати декларацію при звільненні за період з 01.01.2024 по 24.10.2024 ОСОБА_1 мав виконати не пізніше 23.11.2024. Відповідно, з 24.11.2024 така декларація вже не була подана у встановлений законом строк, а отже саме з цієї дати виник факт порушення вимог фінансового контролю.
Фактичне подання декларації 08.04.2026 о 16 год. 34 хв. підтверджує факт її несвоєчасного подання та тривалість прострочення, однак не змінює моменту, з якого обов`язок став невиконаним у встановлений законом строк.
Дворічний строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, щодо цього правопорушення на момент розгляду справи не сплив, оскільки правопорушення вчинено 24.11.2024, а протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 211 складено 27.04.2026.
Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення за протоколом № 211, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке пов`язане з порушенням вимог фінансового контролю, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність даних про притягнення його раніше до адміністративної відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, фактичне подання декларації до розгляду справи судом, а також відсутність відомостей про заподіяння матеріальної шкоди, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Разом з тим, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП, оскільки правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посягає на встановлений законом порядок фінансового контролю, а прострочення подання декларації при звільненні було істотним за тривалістю.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 211 від 27.04.2026 у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, а саме 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Оскільки за протоколом № 210 провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а за протоколом № 211 на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись статтями 22, 36, 38, 40-1, 245, 247, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Справу № 555/1058/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 210 від 27.04.2026 та справу № 555/1062/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 211 від 27.04.2026 — об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти номер № 555/1058/26.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за протоколами № 210 та № 211 від 27.04.2026.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 210 від 27.04.2026 щодо несвоєчасного подання декларації за 2021 рік — закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 211 від 27.04.2026 щодо несвоєчасного подання декларації при звільненні за період з 01.01.2024 по 24.10.2024 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а у разі оскарження постанови — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, а з правопорушника у порядку ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700 грн 00 коп.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.
Повний текст постанови виготовлений 22 червня 2026 року о 14 год. 00 хв.

Суддя А.Ю. Собчук