Справа № 420/28114/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), у якому позивач просить суд:
1.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) за період з 16.03.2020 року по 03.12.2021 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704,
2.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) за період з 16.03.2020 року по 03.12.2021 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум,
3.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) за період з 04.12.2021 року по 19.05.2023 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704,
4.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) за період з 04.12.2021 року по 19.05.2023 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум,
5.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020, 2021 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704,
6.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020, 2021 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020, 2021 роки,
7.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704,
8.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 роки,
9.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.10.2016 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
10.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.10.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
11.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 року по 28.02.2018 року в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
12.Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
13.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.10.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
14.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.10.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум,
15.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
16.Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що проходив військову службу з 01.03.2015 по 11.10.2016 у Військовій частині НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України), з 12.10.2016 по 23.04.2018 в ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16.03.2020 по 03.12.2021 у Військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонного загону ДПСУ), з 04.12.2021 по 11.11.2024 у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України). При цьому, під час військової служби ОСОБА_1 у відповідні періоди йому невірно нараховувалася та виплачувалася заробітна плата (грошове забезпечення) та, відповідно, грошова допомога на оздоровлення при наданні щорічних основних відпусток, а також індексація.
За твердженнями позивача, під час проходження військової служби у період з 16.03.2020 року по 03.12.2021 року у Військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) та у період з 04.12.2021 року по 19.05.2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України) він мав право на визначення розміру його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року) на тарифні коефіцієнти, визначені Постановою № 704.
На доведення своїх доводів позивач посилається на те, що з 29 січня 2020 року – дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, пункт 6 постанови КМУ №103 відповідно до якої підлягав застосування в якості розрахункової величини для обрахунку розмірів посадових окладів, окладів за військовим званням військовослужбовців саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений законом на 01.01.2018 - втратив чинність, а відтак не підлягав застосуванню після указаної дати.
Однак відповідачами обрахунок грошового забезпечення позивача протягом спірних періодів здійснювався згідно пункту 6 Постанови № 103, із застосуванням в якості розрахункової величини – розміру прожиткового мінімуму встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762грн).
Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема до п.4 Постанови №704 були визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 року діє редакція п.4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін в якій передбачено, що для визначення посадового окладу, окладу за військовим званням застосовується саме прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. При цьому, навіть з урахуванням викладених вище обставин, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Відтак, починаючи з 29.01.2020 його грошове забезпечення мало обраховуватись з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Оскільки додаткові види грошового забезпечення обраховуються виходячи із розмірів основних видів грошового забезпечення, виплачені протягом спірного періоду зокрема премії, грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, також мають бути перераховані відповідачем, виходячи із розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням визначених з урахуванням розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Також за доводами позивача, індексація грошового забезпечення під час його служби у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 не проведена належним чином, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації ГЗ – січня 2008 року, що є порушенням законодавчих вимог та призвело до порушення прав позивача на отримання грошового забезпечення у належному розмірі. 
З огляду на те, що за спірні періоди йому не була виплачена індексація ГЗ, яка включається також до складу ГЗ при розрахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення, позивач вважає, що виплачені йому суми такої грошової допомоги за 2016 і 2017 роки також підлягають перерахунку та виплаті з урахуванням індексації його ГЗ за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року.
Ухвалою суду від 22.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
Ухвалою суду від 11.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) за період з 19.07.2022 року по 19.05.2023 року щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) за період з 19.07.2022 року по 19.05.2023 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум, визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 виплаченої з 19.07.2022 року грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати ОСОБА_1 виплачену з 19.07.2022 року грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 роки, - повернуто позивачу.
Що стосується позовних вимог у іншій частині, а саме щодо періоду починаючи з 16.03.2020 по 18.07.2022 включно, ухвалою суду від 11.09.2025 суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження.
Відповідач Адміністрацію ДПСУ надала відзив на позов, у якому вказуючи про хибність та необґрунтованість доводів і вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позову. 
У своїх доводах Адміністрація ДПСУ, посилаючись на приписи п.293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 зазначає, що у разі звільнення військовослужбовця зі служби, з ним розраховується та військова частина, з якої його було звільнено. Оскільки останнім місцем проходження військової служби позивача був НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, то саме останній повинен був розраховувати позивача за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпечення, в тому числі, індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 28.02.2018.
Крім того, Адміністрація ДПСУ у своєму відзиві звертає увагу, що Розпорядженням Адміністрації ДПСУ від 03 березня 2020 Т/116-1743 щодо окремих питань грошового забезпечення було запропоновано проводити виплату індексації військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за всі періоди, за які військовослужбовці мали право на виплату індексації, але її не отримали, а особам з числа колишніх військовослужбовців – за письмовим зверненням. 
Щодо суті позовних вимог відповідач наголошує на відсутності передбачених законом підстав для обчислення індексації грошового забезпечення позивача з 12.10.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року та відсутності правових підстав нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Відповідач – військова частина НОМЕР_1 у своєму відзиві також вказує на безпідставність заявлених до нього вимог ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні позову.
У своїх доводах військова частина НОМЕР_1 вказує, що лише з 11 січня 2022 року капітана ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.01.2022 року за № 06-ос, було зараховано у списки особового складу та поставлено на всі види забезпечення, який прибув для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач не проходив військову службу з 04.12.2021 у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ), а тому задоволення позовних вимог саме з цієї дати призведе до безпідставності індексації грошового забезпечення.
Щодо суті позовних вимог військова частина вказує, що посадовий оклад позивачу був розрахований виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018, відповідно до приписів п.4 постанови КМУ №704 (чинної на час виникнення спірних правовідносин) помноженого на коефіцієнт за відповідною тарифною сіткою. Вимоги позивача стосовно виплати йому грошового забезпечення, яке визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, є безпідставними, адже постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 був скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, в частині, який стосувався прав військових пенсіонерів та звужував гарантоване державою право на належне пенсійне забезпечення вказаної категорії осіб, але вказана постанова суду не мала жодного відношення до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.
Також відповідач у своїх доводах зауважує, що питання про невідповідність положень пункту Постанови КМУ № 704 в редакції Постанови КМУ № 103 рішенню Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №826/6453/18 про скасування даної редакції та питання чинності чи нечинності Постанови КМУ № 704 в редакції на момент її прийняття, не є компетенцією відповідача під час розрахунку грошового забезпечення позивача. Маючи право лише виконувати вимоги законодавства, а не його змінювати чи виходити за його рамки, вважає, що НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) правомірно застосував положення пункту 4 в редакції Постанови КМУ №103. З огляду на вказане, протиправна складова саме у діях військової частини НОМЕР_1 відсутня взагалі. Всі інші позовні вимоги є похідними і тому на думку НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ (військова частина НОМЕР_1 ) з наведених вище підстав не можуть бути також задоволені.
Крім того, на думку військової частини НОМЕР_1 позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до суду із цим позовом.
Відповідач – військова частина НОМЕР_3 надав відзив на позовну заяву, у якому також вказує про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем вимог та зазначених ним у позові доводів, просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що незважаючи на прийняття Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 29.01.2020 по справі №826/6453/18, якою було скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Кабінетом Міністрів України не було внесено зміни в пункт 4 Постанови № 704 та фактичне правозастування вказаного пункту відбувалось в редакції, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. В той де час, саме Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної Ради України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання. 
Крім того наголошує, що Військова частина НОМЕР_3 , яка фінансується з державного бюджету та в період з 2018 по даний час отримує фінансування для виплати грошового забезпечення військовослужбовців виходячи з розміру 1762 гривні не може нести відповідальність за правову колізію, яка стала передумовою виникнення спірних правовідносин та була належним чином вирішена лише 20.05.2023. Позивач у спірні періоди в повному обсязі отримував грошове забезпечення за виконання своїх службових обов`язків, а спір виник виключно щодо неправомірних, на його думку дій відповідача щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у розмірі меншому ніж той, що на його думку повинен був йому виплачений за наслідками скасування п.6 Постанови №103 КМУ. Наразі відповідач позбавлений можливості в умовах воєнного стану виплачувати за рахунок наявних у нього бюджетних коштів, які направленні на його належне функціонування та забезпечення умов для відбиття військової агресії російської федерації на виплати грошового забезпечення, у розмірі більшому ніж 1762 гривні.
Позивач надав відповіді на відзиви відповідачів, в яких вказує на хибність доводів відповідачів та наголошує на обґрунтованості власної правової позиції, просить його вимоги у відповідній частині задовольнити. 
03.10.2025 від військової частини НОМЕР_6 до суду надійшов відзив, у якому НОМЕР_5 прикордонний загін ДПСУ також зазначає про безпідставність та недоведеність вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивач пропустив строк встановлений законом для подання цього позову. Крім того зазначає, що виплата індексації здійснюється тим органом чи установою, що нараховує грошове забезпечення, а не тим, що проводить остаточний розрахунок при звільненні. Розрахунок та виплата індексації грошового забезпечення належить до компетенції того органу, де позивач проходив службу і отримував грошове забезпечення. Суд при цьому лише має право перевірити правильність розрахунку, але не може самостійно визначати розмір індексації замість відповідача. Отже, на думку військової частини НОМЕР_6 , вона не зобов`язана перераховувати індексацію, нараховану іншими військовими частинами. Відтак, на думку вказаного відповідача, відсутні правові підстави покладати на військову частину НОМЕР_6 обов`язок повторно здійснювати нарахування за минулі періоди військової служби позивача.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній документі.
Судом встановлено, що позивач – ОСОБА_1 відповідно до біографічної довідки та наданих відповідачами архівних відомостей:
-з 01.03.2015 по 11.10.2016 проходив службу у НОМЕР_5 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_6 ) Державної прикордонної служби України на різних посадах; 
-з 11.10.2016 по 23.04.2019 в ІНФОРМАЦІЯ_1 на різних посадах;
-з 16.03.2020 по 10.01.2022 у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 );
-з 11.01.2022 по 11.11.2024 у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.
Згідно копії витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.11.2024 №459-ОС «Про особовий склад», позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 11.11.2024 року у зв`язку із звільненням у запас.
З архівних відомостей про нараховане та виплачене позову з січня 2020 року по листопад 2024 року грошове забезпечення суд встановив, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення позивача протягом спірного періоду з 1603.2020 по 11.11.2024 є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704. 
Також, як вбачається із даних указаних вище архівних відомостей, позивач протягом спірних періодів отримував грошову допомогу на оздоровлення, зокрема у грудні 2020 року у розмірі 17058,70 грн, у грудні 2021 року у розмірі 17344,20 грн, у квітні 2022 року у розмірі 20016,50 грн.
Крім того, відповідно до інформації особистих карток грошового забезпечення за 2016,02017 та архівної відомості з січня 2018 року по грудень 2018 року вбачається, що протягом спірного періоду з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексацію грошового забезпечення.
Вважаючи протиправною поведінку відповідачів у спірних правовідносинах, яка виразилась у незастосуванні для обрахунків складових грошового забезпечення у період з 16.03.2020 по 19.05.2023 розміру прожиткового мінімуму встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2020,2021 та 2022 роки із грошового забезпечення обрахованого без застосування розміру прожиткового мінімуму встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року, а також виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки без урахування у складі грошового забезпечення індексації ГЗ, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Частиною 4 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови №704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову №103 пунктом 6 якої внесено зміни, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України №704, пункт 4 якої викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Отже, пункт 4 постанови № 704 (в редакції Постанови № 103) визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.", тоді як згідно приміток до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено процентний показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Згідно п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинність 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року, у справі № 240/4946/18, щодо застосування п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ, після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
Отже, суд зауважує на неможливості застосування приміток та мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення розміру складових грошового забезпечення позивача у спірному періоді, водночас звертає увагу на те, що прохання позивача перерахувати його грошове забезпечення з 29.01.2020 обґрунтоване тим, що розрахунковою величиною має бути саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.
Оцінюючи доводи сторін з урахуванням викладеного вище суд вказує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Отже, з 29.01.2020р. відповідні зміни, які були внесені до п.4 Постанови КМ України №704 втратили чинність.
Таким чином, з 29 січня 2020 року не діє норма п.6 постанови КМУ №103, якою були внесені зміни до п.4 постанови КМУ №704 стосовно того, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Закон України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
У свою чергу, базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (ст.6 Закону №2017-III).
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно із ч.2 ст.92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (п.1) та порядок встановлення державних стандартів (п.3).
Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 №294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон №294-IX) та в подальшому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020, 2021, відповідно, не містять.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 грн. 
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2021 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270 грн. 
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2022 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 грн.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік”, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року – 2684 гривні.
Отже розмір прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів військовослужбовців у 2020-2023 роках, є більшим ніж в 2018 році (1762, 00 гривні).
Тобто, положення п.4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Відповідно до ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 по справі №913/204/18, від 10.03.2020 по справі №160/1088/19, від 09.06.2022 у справі №520/2098/19).
Отже, з огляду на передбачені в ч.3 ст.7 КАС України правила, а також враховуючи те, що з 01.01.2020 положення п.4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для розрахунку посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин належить застосувати пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону України про державний бюджет на відповідний рік із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Також, суд враховує, що порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) визначає Інструкція Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 (далі - Інструкція №558).
Проаналізувавши приписи глави 3 Інструкції №558, суд зазначає, що розміри премії, надбавок, тощо, обраховуються виходячи із розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням.
Також, главою 7 розділу IV Інструкції Інструкція №558 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення. Допомога надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Відтак, розміри щомісячних основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача підлягають обчисленню з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, отримуваних військовослужбовцем.
Враховуючи, що обчислення грошової допомоги на оздоровлення здійснюється, виходячи з місячного грошового забезпечення, то, відповідно, нарахування вказаних додаткових видів грошового забезпечення здійснюється з використанням тієї ж розрахункової величини, що і обрахунок основних видів грошового забезпечення, а саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Отже і в указаній частині вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що складові грошового забезпечення позивача за період з 16.03.2020 по 18.07.2022 включно у межах розглядуваних позовних вимог позивача (з урахуванням ухвали суду від 11.09.2025 про повернення позову в частині позовних вимог), мали визначатись із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а виплачені за вказаний період грошова допомога на оздоровлення мала обраховуватись із грошового забезпечення позивача обрахованого із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Однак, як встановлено з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 відповідачами протягом його служби у НОМЕР_4 прикордонному загоні з 16.03.2020 по 10.01.2022 та у НОМЕР_2 прикордонному загоні з 11.01.2022 по 18.07.2022 включно здійснювався обрахунок складових грошового забезпечення виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018 (1762 грн), та виплата за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення проводился з урахуванням посадового окладу та окладу за військове звання, розмір яких визначався виходячи із місячного грошового забезпечення, обрахованого в свою чергу із розрахункової величини прожиткового мінімуму встановленого законом на 01.01.2018 (1762,00 грн). 
Така поведінка відповідачів, підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, за висновком суду є протиправною, оскільки не відповідає законодавчим приписам, та призвели до нарахування і виплати позивачу у зменшеному розмірі грошового забезпечення у спірному періоді.
Позиція суду узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21 та від 19.10.2022 у справі №400/6214/21, та інш.
Вирішуючи вимоги позивача стосовно індексації грошового забезпечення суд зазначає таке.
Згідно з ч.3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
У відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 1282-XII, у редакції чинній на час спірних правовідносин) та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (надалі Порядок № 1078).
За приписами ст.1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Як встановлено ст.2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно ч.1 ст.4, ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (надалі «Порядок №1078»).
Згідно з п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (застосовується з 1 січня 2016 року, до 01.01.2016 - 101) відсотка.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
До об`єктів індексації, у розумінні п.2 Порядку № 1078 віднесено грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відтак, індексація грошового забезпечення, є однією з державних гарантій, спрямованою на забезпечення достатнього життєвого рівня населення, яка дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх роботодавців.
Отже, враховуючи те, що Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком № 1078 чітко визначені правила та порядок проведення індексації грошових доходів населення, який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, у тому числі і на відповідача, суд вважає, що позивач має право на виплату йому індексації грошового забезпечення за період служби та отримання грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_6 з 01.12.2015 по 11.10.2016, в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 12.10.2016 по 28.02.2018, відповідно до заявлених ним вимог.
Однак, як встановлено судом з наявних у справі документів, позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація ГЗ у період служби з 01.12.2015 по 11.10.2016 та з 12.10.2016 по 28.02.2018.
Суд при цьому зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
За усталеною судовою практикою Верховного Суду застосування законодавства у правовідносинах щодо виплати індексації грошового забезпечення, обмежене фінансування не впливає на право військовослужбовця отримати індексацію грошового забезпечення.
Що стосується визначення базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача за спірний період, суд виходить з наступного.
Відповідно до приписів п. 5 Порядку № 1078, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців є місяць у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів).
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи, а початком відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця.
Нарахування ж індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно з п.10-2 Порядку №1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
За вказаного, саме місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. 
Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 19.05.2022 справа № 200/3859/21 та від 23.03.2023 справа № 400/3826/21.
Суд враховує, що 01 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", якою були встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені додатком №1 до цієї Постанови. 
Вказана вище постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018.
Лише 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною Постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців.
Отже, визначення базового місяця залежить тільки виключно від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яке вперше відбулось у січні 2008 року, - місяці, у якому відбулося збільшення розміру посадового окладу штату на підставі постанови Кабінету Міністрів України “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 07 листопада 2007 року та не змінювалось до набрання чинності (а саме до 01.03.2018р.) постановою КМ України №704 від 30.08.2017р.
З січня 2008 року по лютий 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався не підвищувався, та відповідачем такої обставини не спростовується у відзиві на позовну заяву, не доводиться іншого.
З огляду на викладене вище, для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, тому для цілей вирішення спору у даній справі, базовим місяцем нарахування індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - є січень 2008 року.
Наведене свідчить про обґрунтованість вимог позивача в частині необхідності здійснити обрахунок, нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням «базового місяця» для індексації - січень 2008 року.
Відповідачами – Адміністрацією ДПСУ та військовою частиною НОМЕР_6 не наведено у відзивах на позовну заяву доводів, які б спростовували право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за спірні періоди з 01.12.2015 по 11.10.2016 та з 12.10.2016 по 28.02.2018 з урахуванням також місяця підвищення доходів (базового місяця) - січень 2008.
Позиція суду щодо правозастосування норм Порядку № 1078 у спірний у даній справі правовідносинах узгоджується з послідовною та усталеною практикою Верховного Суду, висвітленою зокрема у постановах від 19 травня 2022 року у справі № №400/103/21, від 27 червня 2022 року у справі № 420/5976/20, від 23 серпня 2022 року у справі №420/11641/21, від 23 серпня 2022 року у справі № 420/11625/21, від 28 червня 2022 року у справі № 640/8991/21, від 28 червня 2022 року у справі № 420/4841/21, від 27 червня 2022 року у справі № 420/5976/20, від 23 червня 2022 року у справі № 120/2399/21, від 15 червня 2022 року у справі № 520/4061/21, від 09 червня 2022 року у справі № 600/524/21-а, від 31 травня 2022 року у справі № 400/4491/20, від 31 травня 2022 року у справі № 380/5610/21, від 31 травня 2022 року у справі № 380/7071/21, від 31 травня 2022 року у справі №300/1055/21, від 19 травня 2022 року у справі № 380/11904/21, від 12 травня 2022 року у справі № 200/7006/21, тощо.
Як вже зазначалось вище, главою 7 розділу IV Інструкції №558 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення. 
Відтак, оскільки індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення позивача та мала виплачуватись йому протягом періоду з 01.12.2015 по 28.02.2018 щомісячно з урахуванням базового місяця січень 2008 року, то і одноразова грошова допомога на оздоровлення, яка вивлпчувалась позивачу у 2016 та у 2017 роках мала обраховуватись із грошового забезпечення з урахуванням такої індексації. Однак, оскільки як встановив суд відповідачами протягом періоду з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачу протиправно не нараховувалась та не виплачувалася поточна індексація з урахуванням базового місяця січня 2008 року, то і грошова допомога на оздоровлення за 2016, 2017 роки була виплачена без урахування такої, що з огляду на викладене вище не узгоджується із законодавчими вимогами.
Отже в указаній частині вимоги позивача також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Водночас, оскільки протягом спірного періоду, а саме з 12.10.2016 по 28.02.2018 позивач проходив службу не в Адміністрації ДПСУ, а саме в Азово-Чорноморському РУ ДПСУ, суд не вбачає протиправної бездіяльності саме в поведінці відповідача – Адміністрації ДПСУ, а відтак вказана вимоги позивача є необґрунтованою, позаяк саме ІНФОРМАЦІЯ_4 мало забезпечувати нарахування та виплату індексації ГЗ позивачу протягом спірного періоду.
Водночас, оскільки згідно постанови КМУ від 5 лютого 2020 р. № 43 «Про ліквідацію територіальних органів Адміністрації Державної прикордонної служби», відповідно до якої вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Адміністрації Державної прикордонної служби за переліком згідно з додатком, в якому в переліку також ІНФОРМАЦІЯ_4 , та постановлено Адміністрації Державної прикордонної служби забезпечити здійснення функцій і повноважень територіальних органів, що ліквідуються, суд вбачає обґрунтованою та такою, що піддягає до задоволення вимогу позивача в частині зобов`язання Адміністрацію ДПСУ здійснити нарахування та виплату індексації ГЗ позивача за період його служби в Азово-Чорноморському РУ ДПСУ з 12.10.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року та похідної вимоги щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням індексації ГЗ.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених обставин, суд вважає що відповідачами – НОМЕР_4 прикордонним загоном ДПСУ та НОМЕР_2 прикордонним загоном ДПСУ не доведено правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах у вигляді незастосування при обрахунку та виплаті позивачу протягом спірного періоду грошового забезпечення виходячи із розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, а відтак наявні обґрунтовані підстави задоволення заявлених позивачем вимог в частині здійснення спірного перерахунку грошового забезпечення.
Доводи відповідачів, викладені у відзивах на позовну заяву не спростовують права позивача на отримання грошового забезпечення з урахуванням розмірів щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, виплаченого у період проходження військової служби з 16.03.2020 по 18.07.2022 включно, розрахованого із застосуванням розрахункової величини для обрахунку основних, щомісячних додаткових та одноразових додаткових видів грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, та ґрунтуються на хибному тлумаченні норм законодавства.
Також не спростовано і Адміністрацією ДПСУ та військовою частиною НОМЕР_6 вимог позивача про протиправність бездіяльності відповідачів в частині вимог що стосуються нарахування та вплати індексації ГЗ позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням «базового місяця» січня 2008 року та перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2016 та 2017 роки з урахуванням індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Зауваження відповідачів щодо пропуску позивачем встановленого законом строку з урахуванням прийняття судом ухвали суду від 11.09.2025 про повернення позову в частині позовних вимог також судом оцінюються як неґрунтовні та відхиляються судом.
Підсумовуючи усе викладене вище, суд вважає вимоги позивача, з урахуванням прийнятої 11.09.2025 ухвали про повернення позову в частині позовних вимог, такими, що підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонного загону) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 16.03.2020 по 10.01.2022 грошового забезпечення з рахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022.
Зобов`язати військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 16.03.2020 по 10.01.2022, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення з рахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 11.01.2022 по 18.07.2022 включно грошового забезпечення з рахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загону) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 11.01.2022 по 18.07.2022 включно, а також виплаченої за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення з рахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонного загону) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 11.10.2016 в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум, індексацію грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 11.10.2016 в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року.
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум, індексацію грошового забезпечення в період з 12.10.2016 по 28.02.2018 в повному обсязі із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.10.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року,
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 11.10.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2017 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідачі: 
Адміністрація Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ 00034039, адреса: вул.Володимирська, 26, м.Київ, 01601.
Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 .
Військова частина НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 .
Військова частина НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , АДРЕСА_4 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА