ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/873/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому просять: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.06.2025 № 404 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 , як матері загиблого військовослужбовця; 2) Визнати протиправним та скасувати рішення НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.08.2025 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 , як матері загиблого військовослужбовця; 3) Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця; 4) Визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.06.2025 № 404 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як дочки загиблого військовослужбовця; 5) Визнати протиправним та скасувати рішення НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.08.2025 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як дочки загиблого військовослужбовця; 6) Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як члену сім`ї та утриманці загиблого військовослужбовця.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі звернулися до відповідачів із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Однак відповідачами було відмовлено позивачам у призначенні та виплаті грошової допомоги. Позивачі вважають такі рішення відповідачів протиправними та такими, що порушують їхні права, у зв`язку з чим звернулися до суду з даним позовом.
Представники відповідачів надали суду відзиви на позовну заяву, відповідно до яких просять відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є законними, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01.03.2022 року по 10.07.2023 року проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Згідно свідоцтва про смерть від 11.07.2023 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 11.07.2023 року, виданого Комунальним закладом охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_2 зазначено - кардіоміопатію.
У вказаному лікарському свідоцтві зазначено, що смерть настала внаслідок захворювання, а причину смерті встановлено судово-медичним експертом на підставі огляду та проведення розтину, а саме: хвороба, що призвела до смерті - гостре порушення кровообігу, кардіоміопатія.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.07.2023 року № 365-ОС, ОСОБА_2 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок гострого порушення кровообігу, кардіоміопатії.
Згідно акту № 401-2023 від 24.11.2023 року про випадок смерті, що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено наступне: «відповідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.06.2023 року №213-ВВ «Про особовий склад», старшому сержанту ОСОБА_3 було надано відпустку за сімейними обставинами тривалістю 10 календарних днів та 4 доби для проїзду до місця проведення відпустки м. Мукачево Закарпатської області з 30 червня 2023 року по 13 липня 2023 року. З пояснень начальника восьмої прикордонної застави НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України стало відомо, що 10.07.2023 близько 16 год. 30 хв. йому надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_1 (мати військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_2 ) яка під час розмови повідомила про те, що вона знайшла свого сина без ознак життя у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На місце події було викликано невідкладну швидку допомогу та співробітників Національної поліції. Лікарями невідкладної швидкої допомоги після огляду тіла було констатовано факт смерті військовослужбовця. Отримавши інформацію про подію, капітан ОСОБА_4 близько 18 год. 00 хв. особисто прибув за вказаною адресою, з метою встановлення обставин смерті військовослужбовця та здійснення опитування матері померлого. Під час опитування ОСОБА_1 стало відомо, що старший сержант ОСОБА_2 останні два дні перед смертю, по телефону, скаржився матері на стан свого здоров`я (підвищений тиск), через що вирішила відвідати сина, але коли вона приїхала до місця проживання сина, виявила його без ознак життя. За фактом смерті старшого сержанта ОСОБА_2 , слідчим Слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області було внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021221200001641 від 11.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. За результатами судово-медичної експертизи трупа старшого сержанта ОСОБА_2 , яка проводилась на підставі постанови слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області у відділі судово-медичної експертизи трупів Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено діагноз смерті: «Гостре порушення кровообігу. Кардіоміопатія» («Висновок експерта» від 10.07.2023 №10-12/1828-Дм/23). При проведенні судово-токсикологічної експертизи біологічних об`єктів від трупу старшого сержанта ОСОБА_2 був виявлений алкоголь у кількості: в крові - 1,71 проміле; в сечі - 1,65 проміле («Висновок експерта» від 11.07.2023 №16/7467-Дм/23). Відповідно постанови про закриття кримінального провадження від 18.07.2023, слідчий Слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції Чупкіна В.А., розглянувши матеріали кримінального провадження за № 12023221200001641 від 11.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального Кодексу України, встановив: згідно висновку експерта №10-12/1828-Дм/23 причина смерті труп ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється гостре порушення кровообігу, кардіоміопатія, а отже відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Враховуючи викладене, керуючись ст. 110, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023221200001641 від 11.07.2023, закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, що підпадає під ч. 1 ст. 115 КК України. 6. Нещасний випадок (випадок смерті) стався із старшим сержантом ОСОБА_3 не під час виконання ним обов`язків військової служби, у стані алкогольного сп`яніння. 7. Причини випадку смерті: згідно Довідки про причину смерті від 11.07.2023 (до форми №106/0 №10-12/1828-Дм/23, видається для поховання) виданої Комунальним закладом «Харківське обласне бюро судово - медичної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації», причиною смерті старшого сержанта ОСОБА_3 стало: « ОСОБА_5 ». 8. Діагноз згідно з довідкою закладу охорони здоров`я: згідно Лікарського свідоцтва про смерть від 11.07.2023 №10-12/1828-ОКЛ/23, виданого Комунальним закладом «Харківське обласне бюро судово - медичної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації, причиною смерті старшого сержанта ОСОБА_3 стало: а) гостре порушення кровообігу; б) кардіоміопатія (142.9)».
Відповідно до п. 7 акту розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що зареєстровано 10 липня 2023 року № 401-2023 від 24.11.2023 року, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено наступне: « 7.1. Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нещасний випадок зі смертельним наслідком, що мав місце з старшим сержантом ОСОБА_3 , якому передувало вживання алкоголю, вважати таким, що стався не під час виконання ним обов`язків військової служби. 7.2. Комісією не встановлено осіб, дія або бездіяльність яких призвела до випадку смерті старшого сержанта ОСОБА_6 . 7.3. Порушень вимог нормативно-правових актів про охорону праці не встановлено.».
Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця (протокол № 386 від 08 грудня 2023 року), встановлено наступне: «Захворювання старшого сержанта ОСОБА_2 , 1984 року народження, який проходив військову службу в ДПСУ з 01.03.2022 по 10.07.2023, яке за представленими документами призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: «Гостре порушення кровообігу. Кардіоміопатія». Захворювання, яке призвело до смерті, Так, пов`язане з проходженням військової служби».
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 є дочкою загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
Як вбачається з матеріалів справи, позивачі неодноразово зверталися до відповідачів із заявами щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.
Так, 31.08.2024 року від членів сім`ї старшого сержанта ОСОБА_2 до НОМЕР_1 прикордонного загону надійшли заяви на виплату одноразової грошової допомоги, зокрема від ОСОБА_1 (мати) (вх. № І-439 від 31.08.2024) та ОСОБА_2 (донька) (вх. № І-437 від 31.08.2024).
Згідно висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 29.03.2025 року, затвердженого начальником НОМЕР_1 прикордонного загону, встановлено наступне: «старший сержант ОСОБА_2 виключений зі списків військової частини та всіх видів забезпечення, згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 14.07.2023 № 365-ОС, у зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . 31.08.2024 від членів сім`ї старшого сержанта ОСОБА_2 надійшли заяви на виплату одноразової грошової допомоги, зокрема ОСОБА_2 (батько) (вх. І-438 від 31.08.2024), ОСОБА_1 (мати) (вх. І-439 від 31.08.2024), ОСОБА_7 (дружина) (вх. І436 від 31.08.2024) та донька ОСОБА_2 (вх. І-437 від 31.08.2024). Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранення, поранень та травм від 08.12.2023 № 386, захворювання старшого сержанта ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, Так, пов`язане з проходженням військової служби. Разом з тим, до заяви не надано копію документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального та адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, яка передбачена абзацом 6 пункту 20 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 в редакції 2023 року. Згідно акту розслідування нещасного випадку (випадку смерті) від 24.11.2023 № 401-2023 (Форма НВС-5) встановлено, що при проведенні судово-токсикологічної експертизи біологічних об`єктів від трупу старшого сержанта ОСОБА_2 був виявлений алкоголь у кількості: в крові – 1,71 проміле; в сечі 1,65 проміле («Висновок експерта» від 11.07.2023 № 16/7467- ДМ/23). Отже, у зв`язку із наявністю алкоголю в крові та сечі померлого старшого сержанта ОСОБА_2 , керуючись абзацом 3 пункту 29 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні зборі чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 в редакції 2023 року, де зазначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного токсичного сп`яніння, комісія прийняла рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги батькам та членам сім`ї померлого військовослужбовця.».
Листами НОМЕР_1 прикордонного загону від 01.10.2024 року та від 13.04.2025 року позивачів було повідомлено, що пакет документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги було направлено до Адміністрації Державної прикордонної служби України для подальшого розгляду та прийняття правового рішення.
Рішенням Державної прикордонної служби України від 17.06.2025 року № 404, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого старшого сержанта ОСОБА_2 , а саме, зокрема донці - ОСОБА_2 та матері – ОСОБА_1 . В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку, поранень та травм від 08.12.2023 № 386, захворювання старшого сержанта ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, пов`язане з проходженням військової служби. Причина смерті - «Гостре порушення кровообігу. Кардіоміопатія». Відповідно до актів розслідування нещасного випадку форми Нвс-5 та НПвс від 24.11.2023 № 401-2023, випадок смерті старшого сержанта ОСОБА_2 стався не під час виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння.
14.08.2025 року НОМЕР_1 прикордонним загоном прийняті рішення та повідомлено позивачів про відмову останнім в призначенні одноразової грошової допомоги. В обґрунтування вказаних рішень зазначено, що відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку, поранень та травм від 08.12.2023 № 386, захворювання старшого сержанта ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, пов`язане з проходженням військової служби. Причина смерті - «Гостре порушення кровообігу. Кардіоміопатія». Відповідно до актів розслідування нещасного випадку форми Нвс-5 та НПвс від 24.11.2023 № 401-2023, випадок смерті старшого сержанта ОСОБА_2 стався не під час виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.02.1993 (далі - Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
За приписами статті 41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 2 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Відповідно до ст. 16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з частинами першою, шостою, восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Водночас, статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).
На виконання Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 (далі - Порядок №975).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Підпунктом 2 пункту 4 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби.
В силу пункту 5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 19 Порядку №975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Із системного аналізу положень Закону №2011-ХІІ та Порядку №975, слідує, що законодавством передбачено обмеження у виплаті гарантованої державною одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема, внаслідок наявності доведеного факту вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Така допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця або втрата ним працездатності є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.
Відмовляючи позивачам у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідачі у рішеннях зазначили, що відповідно до актів розслідування нещасного випадку форми Нвс-5 та НПвс від 24.11.2023 № 401-2023, випадок смерті старшого сержанта ОСОБА_2 стався не під час виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння.
Надаючи оцінку таким відмовам, суд наголошує, що за змістом частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та пункту 19 Порядку №975, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №640/6477/19 від 29.06.2022.
Отже, визначальним при вирішенні питання щодо наявності права члена сім`ї на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, є не сам стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв та смертю військовослужбовця.
Відомості, які зазначені зокрема, у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №120/13997/21-а від 18.03.2024.
Так, в акті розслідування нещасного випадку від 24.11.2023 року № 401-2023 зазначено, зокрема, що при проведенні судово-токсикологічної експертизи біологічних об`єктів від трупу старшого сержанта ОСОБА_2 був виявлений алкоголь у кількості: в крові – 1,71 проміле; в сечі – 1,65 проміле. (Висновок експерта від 11.07.2023 № 16/7467-Дм/23). Згідно п. 7 даного акту, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, що мав місце зі страшим сержантом ОСОБА_2 , якому передувало вживання алкоголю, вважати таким, що стався не під час виконання ним обов`язків військової служби.
Однак, судом встановлено, що згідно довідки про причину смерті від 11.07.2023 року та висновку експерта № 10-12/1828-Дм/23, встановлено діагноз смерті ОСОБА_2 – «Гостре порушення кровообігу. Кардіоміопатія».
При цьому, згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця (протокол № 386 від 08 грудня 2023 року), встановлено, що захворювання старшого сержанта ОСОБА_2 , яке за представленими документами призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - Так, пов`язане з проходженням військової служби. Причина смерті: «Гостре порушення кровообігу. Кардіоміопатія».
Разом з тим, відповідачі ні у спірних рішеннях, ні в ході розгляду даної справи не довели наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою ОСОБА_2 (у тому числі, перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння) та його смертю. 
Висновок експерта від 11.07.2023 року № 16/7467-ДМ/23, на які посилаються відповідачі, лише вказує на те, що під час проведення судово-токсикологічної експертизи в крові та сечі ОСОБА_2 був виявлений алкоголь.
Оскільки причина смерті ОСОБА_2 не пов`язана з його перебуванням в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, суд дійшов висновку про відсутність підстав, встановлених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», для відмови позивачам, у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_2 .
Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування рішень відповідачів про відмову позивачам у призначенні одноразової грошової допомоги.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивачів, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та статтями 17, ч. 5 ст. 19 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
На переконання суду, зобов`язання судом відповідача - 1 призначити та виплатити одноразову грошову допомогу позивачам у зв`язку із смертю військовослужбовця, може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність інших підстав для відмови у призначенні та виплаті такої допомоги, які передбачені законом.
Враховуючи, що суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідачі цього не здійснили, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки, а прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача виплатити позивачам одноразову грошову допомогу, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у її виплаті, може бути необґрунтованим.
Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивачів є зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України повторно розглянути заяви та додані до них документи про призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_2 в порядку і розмірі, передбаченому Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому рішенні.
Вказаний правовий висновок в частині обрання належного способу захисту порушеного права узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.012024 по справі №480/4122/22.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивачів слід стягнути сплачений ними судовий збір солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.06.2025 року № 404 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як матері загиблого військовослужбовця.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.08.2025 року про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як матері загиблого військовослужбовця.

4. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.08.2024 року з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, з урахуванням висновків суду.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.06.2025 року № 404 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як дочки загиблого військовослужбовця.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.08.2025 року про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , як дочки загиблого військовослужбовця. 

7. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 31.08.2024 року з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, з урахуванням висновків суду.

8. В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

9. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України судові витрати у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

10. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України судові витрати у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

11. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України судові витрати у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

12. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України судові витрати у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

13. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька