Провадження № 2/537/1207/2026
Справа № 537/1666/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2026 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 537/1666/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 09.03.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 46 та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_3 .
На обґрунтування позову зазначила, що з 09.03.2016 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказала, що подружні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та втрата взаємної поваги, відсутність емоційного контакту. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Спору щодо місця проживання дитини у них немає. З урахуванням вищевикладеного просила позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі, шлюбні відносини між ними припинені близько 4 років тому, строк для примирення не потрібний. Просила розгляд справи проводити у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами ОСОБА_1 про розірвання шлюбу згоден; спір щодо місця проживання, утримання та виховання малолітнього сина ОСОБА_4 відсутній, дитина фактично проживає з матір`ю і заперечень щодо цього він не має. У заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 09.03.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . У шлюбі подружжя має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , який за згодою сторін проживає з матір`ю.
У судовому засіданні також встановлено, що шлюб виявився невдалим, що підтверджується позивачем та не спростовується відповідачем, шлюбні відносини між ними припинені. Позивач стверджує, що в них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, не ведуть спільного господарства, бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.
Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. 
Беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а також стягнути на його користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141,263- 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112Сімейного кодексу України, суд,- 

УХВАЛИВ :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу.
Шлюб, зареєстрований 09.03.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 46 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 – розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі, ОСОБА_3 .
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого неюпри подачі позову до суду 17.03.2026 згідно квитанції до платіжної інструкції № 2.577319775.1, що складає 665 грн. 60 коп. 
Оригінал квитанції до платіжної інструкції № 2.577319775.1 від 17.03.2026 на суму 1331 грн. 20 коп. зберігається в матеріалах справи № 537/1666/26 (провадження № 2/537/1207/2026).
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665 грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Фадєєва