ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3701/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), в якому просить:
1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження розміру пенсії позивачу на суму індексацій, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, без обмеження пенсії максимальним розміром;
2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити позивачу з 01.12.2025 нарахування та виплату пенсії з урахуванням індексацій, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, без обмеження пенсії максимальним розміром;
3. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження розміру пенсії позивачу на суму індексацій, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, без обмеження пенсії максимальним розміром;
4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити позивачу з 01.12.2025 нарахування та виплату пенсії з урахуванням індексацій, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, без обмеження пенсії максимальним розміром.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі №140/8959/25 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки про грошове забезпечення. На виконання вказаного судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії, однак її фактична виплата здійснюється з обмеженням максимальним розміром, у зв`язку з чим позивач не отримує сум індексації у повному обсязі.
Позивач вказує, що відповідач протиправно обмежив розмір його пенсії, не врахувавши індексацію, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, а також постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”.
На думку позивача, застосування обмеження максимального розміру пенсії є неправомірним, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” втратили чинність у зв`язку з ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016. Відтак, індексація пенсії повинна здійснюватися без обмеження її максимальним розміром, а дії відповідача порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Крім того, позивач зазначає, що нормативні акти Кабінету Міністрів України щодо індексації пенсій не містять застережень про застосування максимального обмеження, у зв`язку з чим відповідач безпідставно зменшив фактичний розмір пенсійних виплат.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач у відзиві проти позову заперечив та зазначив, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України та законами України, зокрема відповідно до частини другої статті 19 Конституції України.
У відзиві відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Перерахунок пенсії позивачу здійснено на виконання судового рішення, при цьому визначений розмір пенсії перевищив встановлений законом максимальний розмір, у зв`язку з чим її виплата проводиться в межах такого обмеження.
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій, відповідач посилається на пункт 7 статті 43 вказаного Закону, відповідно до якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, індексації та інших доплат) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідач зазначає, що ця норма є чинною та не визнана неконституційною у чинній редакції.
Також відповідач звертає увагу, що Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 стосувалося попередньої редакції зазначеної норми, тоді як у подальшому законодавцем було внесено зміни Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 №1774-VIII, яким фактично відновлено правове регулювання питання максимального розміру пенсії.
Крім того, відповідач посилається на Закон України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08 липня 2011 року №3668-VI, яким також передбачено обмеження максимального розміру пенсійних виплат.
За твердженням відповідача, індексація пенсії позивача проведена відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, однак її фактична виплата здійснюється з урахуванням встановленого законом максимального розміру, що не суперечить вимогам чинного законодавства.
З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-XII (далі – Закон №2262-XII), що підтверджується матеріалами справи.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі №140/8959/25 адміністративний позов позивача було задоволено, зокрема визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії та зобов`язано здійснити з 01.02.2023 перерахунок і виплату пенсії на підставі довідки від 27.06.2025 №ХА14561 з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 29.12.2025 №22066-21635/Л-02/8-0300/25, яким проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023. 
Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача, за результатами перерахунку пенсії з 01.12.2025 її розмір становив 29201,56 грн (з урахуванням індексацій пенсії за 2024-2025 роки), однак фактична виплата становить 23610 грн, що обумовлено застосуванням обмеження максимального розміру пенсії.
11.12.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати індексацій пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”.
Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 31.12.2025 №22327-21906/Л-02/8-0300/25 позивачу повідомлено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 у справі №140/8959/25, яке набрало законної сили 18.10.2025, проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023, однак рішення суду не містить зобов`язань органів Пенсійного фонду України здійснювати нарахування пенсії без обмеження її максимальним розміром. Також зазначено, що пенсію позивача проіндексовано на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” та від 25.02.2025 №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, однак її виплату здійснено з урахуванням статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, відповідно до якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.
Вважаючи протиправними дії відповідача, що полягають у невиплаті нарахованих сум індексації пенсії у повному обсязі внаслідок застосування обмеження її максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон №2262-ХІІ.
Як встановлено статтею 64 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
25 лютого 2025 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №209, відповідно до пункту 1 якої з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Підпунктом 1 пункту 2 Постанови №209 установлено, що розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” (Офіційний вісник України, 2022 р., №18, ст. 968), пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) та підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” (Офіційний вісник України, 2024 р., №24, ст. 1525) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2024 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
Абзацами третім, четвертим пункту 3 Постанови №209 обумовлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень; пенсії, перераховані відповідно до цієї постанови, виплачуються з урахуванням положень статті 46 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” і постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 р. №1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану”(Офіційний вісник України, 2025 р., №9, ст. 769).
Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.
Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.
Оскільки частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 є відсутньою, то положення Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким у частині сьомій статті 43 слова і цифри “у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року” замінено на “у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року”, є нереалізованими.
Отже, із 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
З цього приводу наявні правові висновки у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18, від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17 та ін. Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17 вказав про відсутність підстав для відступу від правового висновку, висловленого щодо питання обмеження граничного розміру пенсії у попередніх постановах (від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 08 серпня 2019 року у справі №522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17).
Також суд зауважує, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, було введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (далі - Закон №3668-VI).
У постанові від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом Пенсійного фонду максимальним розміром пенсії та зазначив, що у такому разі підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. Ці висновки надалі застосовані Верховним Судом у постановах від 27 січня 2022 року у справі №240/7087/20, від 17 лютого 2022 року у справі №640/11168/20, від 18 травня 2022 у справі №380/12337/20, від 29 червня 2022 року у справі №640/19118/18, від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21.
Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-ХІІ. Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня його ухвалення Конституційним Судом України.
Суд наголошує, що норма щодо обмеження максимальним розміром пенсій у спеціальному Законі №2262-ХІІ визнана неконституційною ще у 2016 році й станом на даний час відсутні положення про обмеження призначених згідно із вказаним Законом пенсій максимальним розміром.
Аргументи відповідача про існування законних підстав для обмеження пенсії позивача не узгоджуються із нормативним регулюванням спірних правовідносин та правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норм права.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, здійснивши нарахування індексації пенсії позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 та від 25.02.2025 №209, фактично не забезпечив її виплату у повному обсязі, безпідставно застосувавши обмеження максимальним розміром пенсії. Такий підхід призвів до невиплати частини належних позивачу сум індексації, що свідчить про порушення його права на належне пенсійне забезпечення.
Отже, дії відповідача щодо невиплати нарахованих сум індексації пенсії у повному обсязі внаслідок обмеження її максимальним розміром є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання таких дій протиправними та зобов`язання здійснити нарахування і виплату пенсії з урахуванням відповідних індексацій без застосування зазначеного обмеження.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії в частині нарахованих сум індексацій, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” та від 25 лютого 2025 року №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, шляхом застосування обмеження пенсії максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 грудня 2025 року виплату пенсії з урахуванням нарахованих сум індексацій, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” та від 25 лютого 2025 року №209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році”, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6; ідентифікаційний код 13358826).

Суддя Н. В. Стецик