Справа 206/2594/26 
Провадження 2/206/2086/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра в складі
головуючого судді Плінської А.В.,
при секретарі Габісонії Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
встановив:

Позивач ТОВ «Деал фінанс груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №74213419 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Також, сторонами погоджено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позикодавець на виконання договору позики №74213419 від 06.02.2022 року, передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 18000,00 грн. за посередництвом платіжної системи (ТОВ «ФК Фінекспрес»). Враховуючи здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 0 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 29104,20 грн., зокрема: - 18000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11104,20 грн. сума заборгованості за відсотками.
29.09.2022 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 028-290922 від 29.09.2022 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі, за договором позики №74213419 від 06.02.2022.
05.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №74213419 від 06.02.2022. Відповідно до Реєстру прав вимог №05/12/25 від 05.12.2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, в тому числі до відповідача в сумі 29104,20 грн., зокрема: - 18000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11104,20 грн. сума заборгованості за відсотками.
Ухвалою від 30.04.2026 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
07.05.2026 року представник відповідача, адвокат Федорчук К.Ю. через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач не надав суду належного та повного розрахунку заборгованості, який би відповідав умовам Договору позики №74213419 від 06.02.2022 року та вимогам чинного законодавства. Зокрема, поданий розрахунок не містить обґрунтування порядку нарахування процентів, не відображає їх щоденну зміну та фактично є формальним повторенням однієї й тієї ж суми протягом тривалого періоду, що свідчить про його недостовірність. Крім того, Позивачем не доведено правомірність нарахування процентів за період, що перевищує встановлений договором строк користування позикою та межі пролонгації (90 календарних днів), що суперечить умовам Правил та положенням договору.Також відсутність належних та допустимих доказів переходу права вимоги свідчить про недоведеність статусу Позивача як кредитора у спірному зобов`язанні, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
18.06.2026 року представником позивача через систему «Електронний суд» була подана відповідь на відзив у якій вона зазначила,  що у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак, у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, доводи відповідача, щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Зауважила, що відповідач повідомлений про відступлення права грошової вимоги шляхом звернення з даним позовом до суду, так як в матеріалах справи наявні докази переходу права грошової вимоги від позикодавця до позивача. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, надали відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 06.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №74213419 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована).
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису ycGwscCq3p ). Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Позикодавець на виконання договору позики №74213419 від 06.02.2022, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 18000,00 грн. за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес». Наведене підтверджується електронною платіжною інструкцією №fa86d4f6-d346-4040-8c9ae1da6fef9b90 від 06.02.2022 року.
Суд вважає зазначений доказ належним, яким підтверджується факт перерахування позичальнику кредитних коштів на визначений ним рахунок.
29.09.2022 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи 42827134) уклали Договір факторингу № 028-290922 від 29.09.2022 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі, за договором позики №74213419 від 06.02.2022 .
05.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі, за договором позики №77894141 від 31.10.2021.
Відповідно до реєстру прав вимог №05/12/25 від 05.12.2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, в тому числі до відповідача в сумі 29104,20 грн., зокрема: - 18000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11104,20 грн. сума заборгованості за відсотками.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 30 серпня 2018 року у справі № 904/8978/17, від 04 березня 2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17.
За відсутності доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог згідно вимог статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.
Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №74213419 від 06.02.2022 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами - не виконав ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед позивачем - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що набуло право вимоги за договором позики №74213419 від 06.02.2022 на підставі договору факторингу.
Суд зазначає, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Разом з цим, доказів сплати боргу первісному кредитору відповідачем не надано.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за договором позики у розмірі 29104,20 грн., зокрема: - 18000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11104,20 грн. сума заборгованості за відсотками.
Посилання сторони відповідача на те, що позивач не надав належного та повного розрахунку заборгованості, який би відповідав умовам договору позики №74213419 від 06.02.2022 суд не приймає до уваги, оскільки відповідач на спростування вказаного розрахунку не надав власного розрахунку та доказів, які підтверджують повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 18000,00 грн., який складається з суми заборгованості за основною сумою боргу.
Щодо заборгованості за відсотками, то суд виходить з наступного.
Відповідно до умов підписаного сторонами договору і таблиці обчислення загальної вартості кредиту сторони погодили строк користування кредитом 30 днів з 06.02.2022 по 08.03.2022 року включно із застосуванням фіксованої базової процентної ставки 1,99% на день.
З наданого розрахунку первісного кредитора встановлено, що кредитодавець здійснював щоденне нарахування процентів не лише в межах вказаного 30-денного строку, а й продовжував їх нараховувати за межами строку кредитування (до 06.06.2022 року включно), мотивуючи це автоматичною пролонгацією та «понадстроковим користуванням» згідно з розміщеними на вебсайті непідписаними «Правилами надання грошових коштів у позику».
Суд критично оцінює такі нарахування та відхиляє доводи позивача з огляду на таке.
При виборі і застосуванні норми права суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. Згідно з цим висновком, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані споживачу умови кредитування, за відсутності в індивідуальній частині договору прямих домовленостей, розміщені на сайті Правила не можуть розцінюватися як складова укладеного кредитного договору. З огляду на їх мінливий характер, такі документи не підтверджують згоди позичальника з їх умовами, якщо вони не підписані останнім. Судом встановлено, що «Правила надання грошових коштів у позику» не містять підпису ОСОБА_1 . За таких обставин положення вказаних Правил щодо механізму автоматичної пролонгації строку користування кредитом до 90 днів не створюють обов`язків для відповідача.
Крім того, суд застосовує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів діє виключно у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 08.03.2022 року, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Оцінюючи природу процентів, які первісний кредитор продовжив нараховувати після закінчення строку кредитування, суд керується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Згідно з цим висновком, у разі сумніву щодо того, чи передбачили сторони встановлення нарахування процентів після закінчення строку кредитування як міри відповідальності (ст. 625 ЦК України), чи тільки як проценти за правомірну поведінку (за «користування кредитом» за ст. 1048 ЦК України), суд застосовує принцип contra proferentem (слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Дослідивши пункт 6.5 непідписаних Правил, на які посилається сам кредитодавець для обґрунтування нарахувань після 08.03.2022 року, суд встановив, що кредитодавець чітко кваліфікував ці суми саме як плату за правомірне користування: «нарахування процентів... за понадстрокове користування позикою... не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику».
Оскільки сам кредитодавець визначив ці нарахування як плату за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України), їх стягнення поза межами погодженого 30-денного строку прямо суперечить закону та висновкам ВП ВС у справі № 444/9519/12. Жодних позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат чи 3% річних як міри цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України) позивачем у цій справі не заявлялося.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в межах погодженого 30-денного строку кредитування (з 06.02.2022 по 08.03.2022 року) в розмірі 5373,00 грн., який був визначений в таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком №1 до договору позики.
У стягненні решти заявленої суми процентів належить відмовити, оскільки ці нарахування здійснені безпідставно поза межами строку дії кредитного договору.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2025 між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги, у витягу з Акту №6-ДІЛ прийняття-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатом, їх вартість та позивачем здійснена оплата за правничу допомогу, в тому числі по боржнику ОСОБА_1 , у розмірі 4 500 грн.
Також позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, то судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір у розмірі 2138,17 грн. (80,31%) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3613,95 грн. (80,31%).
Керуючись ст. ст. 4,5,19,258-265,354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (місцезнаходження: вул. Садова, 31/33, офіс 40/3 м. Ірпінь, 08205, код ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за Договором позики №74213419 від 06.02.2022 року в розмірі 23373,00 грн., з яких: 18000,00 грн. заборгованість тілом кредиту; 5373,00 грн. заборгованість за процентами, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2138,17 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3613,95 грн.
В решті заявлених позовних вимог - відмовити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя: Плінська А.В.