Справа № 344/23637/25 
Провадження № 2/344/2681/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Пастернак І.А.
секретаря Устинської Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини 
В С Т А Н О В И В: 

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини
Позивач зазначає, що 21.08.2021 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя не склалось і на час подання даного позову позивач також звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.
На утриманні позивача знаходиться неповнолітній син, відповідач на утримання сина кошти не надає, будь-якої участі у додаткових витратах на дитину не бере. Добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини для забезпечення їй необхідного життєвого рівня відповідно до віку.
Крім того дитині діагностовано гіперметропію високого ступеня обох очей та астигматизм слабкого ступеня обох очей, що підтверджується консультаційним висновком офтальмолога. Також дитині було проведено професійний огляд в стоматологічній клініці та придбано зубну щітку. Окрім того, позивач також несе витрати на оплату послуг денного догляду за дитиною, загальна вартість послуги за весь строк навчання становить 10900 грн. за місяць, оплата здійснюється щомісячно. До цього позивач також оплачувала послуги по догляду за дитиною. Таким чином загальний розмір додаткових витрат на утримання дитини на момент звернення до суду становить 22 680 грн., це підтверджується відповідними платіжними квитанціями доданими до позовної заяви.
Наразі позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, поєднуючи з трудовою діяльністю – працює лікарем-рентгенологом, та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 3850 грн., також щомісяця отримує декретні виплати у розмірі 860 грн., які є єдиним джерелом доходу.
Зважаючи на викладене вище просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Крім того просить стягнути понесені додаткові витрати на дитину, викликані особливими обставинами, а саме хворобою дитини, необхідністю догляду за нею, у розмірі 22680 грн., а також додаткові витрати на оплату послуг денного догляду за дитиною в розмірі 10900 грн. щомісячно.
Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років (а.с.1-9).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
30.04.2026 року представник відповідача ОСОБА_4 – адвокат Дзундза О.П. подала відзив на позов, просить позов задоволити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму. У задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат відмовити повністю. Стягнути кошти на утримання позивача у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3 років.
Відзив мотивує тим, що відповідач визнає обов`язок утримання дитини і запропонований позивачем спосіб 1/4 від доходу, але не менше 5% прожиткового мінімуму відповідає закону та судовій практиці, тому не оспорюється та визнається відповідачем.
Щодо коштів на утримання позивача до досягнення дитиною 3 років відповідач зазначає що позивач працює, отримує заробітну плату та державні виплати, а тому в цій частині відповідач позов визнає частково, вважає що розумною, співмірною буде сума у розмірі 2000 грн., яка не створює надмірного навантаження на відповідача та забезпечує баланс інтересів.
Щодо додаткових витрат на дитину відповідач заперечує, вважає, що витрати на догляд за дитиною у сумі 10 900 грн. не є особливими обставинами, а є результатом особистого вибору позивача, вони не пов`язані з хворобою, інвалідністю чи розвитком виняткових здібностей.
Заявлені медичні витрати (окуляри, астигматизм) не доведені, також відповідач звертає увагу суду на відсутність погодження додаткових витрат з відповідачем.
Однією з обов`язкових умов створення додаткових витрат на дитину є не лише їх наявність та зв`язок із особливими обставинами, але й участь обох батьків у прийнятті рішення щодо таких витрат, або принаймні належне повідомлення іншого з батьків про їх необхідність (а.с.62-64).
Позивач позовні вимоги підтримала, просила задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача зазначила, що відповідач визнає позов частково, з мотивів зазначених у відзиві.
Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.08.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 21.08.2021 року зареєстрували шлюб про що складено відповідний актовий запис №1854, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.13).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.11.2023 року у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).
Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. 
При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що в цій частині позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно з вимогами ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Суд враховує ті обставини, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач з якою проживає дитина, що не досягла трьохрічного віку, незалежно від її матеріального становища, має право на утримання від чоловіка. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утриманні у розмірі 1/6 частки доходу, у свою чергу відповідач в цій частині позов визнає частково, та готовий сплачувати аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн.
Оскільки згідно ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача, аліменти в користь позивача, на її утримання, на період догляду за малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., щомісячно в розмірі 1/15 частини від усіх заробітків (доходів), починаючи стягнення з 30.12.2025 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
При цьому позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати загалом на 22 680 грн, з яких на лікування у офтальмолога та купівлю оправи, лінз – загалом на 2480 грн. здійснені 16.10.2024 року, купівлю лінз та послуги майстра - 2160 грн. - 03.02.2025 року, за послуги у медичному центрі «Дитячий зір» - 1300 грн. – 15.12.2025 року, купівлю оправи, лінз та послуги майстра – 4960 грн. – 16.12.2025 року. 
Втрати на професійний огляд стоматолога становлять 385 грн., купівлю зубної щітки – 220 грн.
Крім того, згідно договору надання послуг денного догляду за дітьми позивач просить щомісячно стягувати з відповідача 10900 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).
Аналіз відповідних приписів закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину (постанова Верховного Суду від 08.05.2023 року у справі №756/9882/19).
Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2022 року у справі №761/27222/10 (провадження №61-8815св21).
У постанові від 04.12.2019 року у справі №320/383/19 Верховний Суд зауважив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Суд зазначає, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.
У судовому засіданні встановлено, що твердження позивача про те, що відповідач не бере участі у забезпеченні дитини не відповідають дійсності. Представником відповідача долучено квитанції про здійснення відповідачем переказів особисто позивачу протягом грудня 2025 року загалом на 21 237 грн., протягом січня 2026 року - 10 042 грн., лютого 2026 року – 5500 грн., березня 2026 року - 5500 грн., квітень 2026 року – 6500 грн.
Крім того відповідачем окремо сплачувались кошти за харчування дитини в садочку: за січень 2026 року - 1450 грн., лютий 2026 року – 725 грн., березень 2026 року – 1800 грн. квітень 2026 року - 2160 грн., травня 2026 року - 900 грн.
Витрати на перебування дитини в садочку за лютий 2026 року становлять 9900 грн., березень 2026 року - 9900 грн., квітень 2026 року – 11900 грн. 
Таким чином відповідачем за період з грудня 2025 року по травень 2026 року витрачено на утримання дитини 87 514 грн. Позивач даний факт не спростувала.
Щодо витрат позивача здійснених на придбання оправ та лінз у зв`язку з гіперметропією високого ступеня обох очей та астигматизмом слабкого ступеня обох очей, такі витрати дійсно є додатковими, та можуть бути стягнуті з відповідача, однак зважаючи на кошти, витрачені відповідачем на утримання дитини у цей період часу та обов`язок батьків брати рівну участь в утриманні дитини, суд вважає, що такі витрати слід залишити за позивачем, та таке рішення не буде надмірно обтяжливим для неї.
Щодо витрат позивача на огляд у стоматолога, купівлю зубної щітки та отримання послуг згідно Договору денного догляду за дітьми укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_1 для ОСОБА_3 , варто зазначити що такі витрати не пов`язані з хворобою, інвалідністю чи розвитком виняткових здібностей та мають здійснюватись з аліментних платежів.
Крім того, суд погоджується із твердженням відповідача, що укладення позивачем Договору денного догляду за дітьми, є результатом особистого вибору позивача. Позивачем не надано доказів неможливості дитиною ОСОБА_3 відвідувати державний дошкільний навчальний заклад (садочок), чи необхідність відвідування саме цього закладу.
За таких обставин у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід відмовити.
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути в дохід держави 1816 грн. 80 коп. судового збору.
На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76, 81, 41, 258, 59, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини – задоволити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Стягнення аліментів розпочати з 30.12.2025 року.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , на її утримання, на період догляду за малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., щомісячно в розмірі 1/15 частини від усіх заробітків (доходів), починаючи стягнення з 30.12.2025 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 — на користь держави з зарахуванням на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 – 1816 грн. 80 коп. судового збору.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Довідка: повний текст рішення виготовлено 01.07.2026 

Суддя Пастернак І.А.