ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/170/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., за участі секретаря судового засідання Феденько Н. М., учасників справи: прокурора відділу представництва інтересів держави в суді Івано-Франківської обласної прокуратури Піварчука А.М., представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" — адвоката Римарука Ю.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/170/26 за позовом керівника Надвірнянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 513 062,34 грн, розірвання договору оренди та повернення майна.
Суть спору.
Керівник Надвірнянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 513 062,34 грн, розірвання договору оренди та повернення майна
Стислий виклад позиції прокурора.
В обґрунтування позовних вимог прокурор покликається на те, що відповідач, як орендар комунального майна, в порушення умов укладеного з позивачем договору оренди, не сплатив орендну плату з вересня 2024 року по грудень 2025 року, допустив систематичне невиконання умов Договору, яке розцінюється як істотне та є достатньою підставою для дострокового розірвання договору оренди комунального майна та стягнення орендної плати в судовому порядку.
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач власної позиції щодо заявлених прокурором вимог не висловив. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 статті 13 ГПК України). 
Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач не заперечує проти розірвання договору оренди та повернення орендованого приміщення котельні, і з цього приводу звертався до відповідача для укладення додаткової угоди. 
Стосовно вимог про стягнення орендної плати позовні вимоги, на думку відповідача, є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано розрахунків, з яких можна визначити конкретний розмір щомісячної орендної плати, яка згідно з положеннями договору складається із фіксованої суми 20 099,00 грн з ПДВ, крім того відсутній окремо розрахований розмір пені. Позивачем не наведено обґрунтованих та чітких розрахунків заборгованості відповідача за кожен місяць, вказаний у долученому до позовної заяви розрахунку.
Крім того, відповідач з дозволу позивача поніс витрати на заміну котла у котельні і просив у позивача зарахувати понесені витрати в рахунок орендної плати. Рішення про надання або відмову у наданні згоди на зарахування витрат відсутнє.
Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2026, для розгляду справи № 909/170/26 визначено суддю Горпинюка І.Є.
Ухвалою від 16.02.2026 суд залишив позовну заяву без руху, вказавши прокурору на необхідність доплати судового збору в сумі 600,00 грн та зазначення переліку майна котельні, щодо якого прокурор заявив позовну вимогу про повернення.
Враховуючи усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 05.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/170/26; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 01.04.2026; встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Зокрема, в ухвалі про відкриття провадження у справі суд встановив 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується їх заперечення, якщо такі докази не надані позивачем.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі згідно приписів Господарського процесуального кодексу України була направлена прокурору та позивачу справи в їх електронні кабінети в системі "Електронний суд". Документ доставлено до електронного кабінету 05.03.2026 о 15:03, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою від 05.03.2026. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена відповідачу поштою, оскільки він на час відкриття провадження у справі не мав зареєстрованого електронного кабінета. Копію ухвали вручено відповідачу 10.03.2026 (повідомлення R068069044712 
24.03.2026, у встановлений судом строк, до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5413/26 від 24.03.2026).
01.04.2026 суд, заслухавши думку представника відповідача адвоката Римарука Ю.І., відклав підготовче засідання на 22.04.2026 у зв`язку з неявкою позивача та прокурора.
08.04.2026 керівник Надвірнянської окружної прокуратури подав клопотання про долучення доказів (вх. № 6583/26 від 08.04.2026), а саме розрахунку орендної плати та заборгованості; рахунків на оплату орендної плати за період вересень 2024 — грудень 2025; супровідних листів.
09.04.2026 керівник Надвірнянської окружної прокуратури подав до суду додаткові пояснення у справі (вх. № 6697/26 від 09.04.2026).
В підготовчому засіданні 22.04.2026, яке відбулось з участю прокурора Піварчука А.М. та представника відповідача адвоката Римарука Ю.І., суд: прийняв до розгляду відзив на позовну заяву (вх. № 5413/26 від 24.03.2026), оскільки такий надійшов у встановлений судом строк; прийняв як докази копії документів доданих до клопотання про долучення доказів (вх. № 6583/26 від 08.04.2026), оскільки такі подані враховуючи заперечення відповідача, викладені у відзиві; прийняв до розгляду додаткові пояснення у справі (вх. № 6697/26 від 09.04.2026), надавши дозвіл прокурору подати такі пояснення.
За клопотанням представника відповідача, для надання сторонам можливості врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав підготовче засідання на 13.05.2026.
06.05.2026 до суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 8583/26 від 06.05.2026), до яких долучено копію листа Надвірнянської районної ради від 29.04.2026 № 1-221/46/25, щодо індексації орендної плати.
В підготовчому засіданні 13.05.2026, яке відбулось з участю прокурора Піварчука А.М. та представника відповідача адвоката Римарука Ю.І., суд прийняв до розгляду додаткові пояснення (вх. № 8583/26 від 06.05.2026), надавши дозвіл прокурору подати такі пояснення та додану до пояснень копію листа Надвірнянської районної ради від 29.04.2026 № 1-221/46/25, оскільки в таких, на спростування відзиву відповідача, додатково роз`яснюється порядок індексації орендної плати, який застосовано у відносинах сторін, і виходячи з якого визначено розмір позовних вимог.
Ухвалою від 13.05.2026, яка занесена до протоколу судового засідання № 6421861, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 29.05.2026.
В судовому засіданні з розгляду справи по суті 29.05.2026 взяли участь прокурор Піварчук А.М. та представник відповідача адвокат Римарук Ю.І.
Позивач своєї участі в розгляді справи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи ухвалою повідомленням про судове засідання від 13.05.2026, електронна копія якої доставлена в електронний кабінет позивача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи “Електронний суд”, що забезпечує обмін документами, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 14.05.2026. Дата і час доставки: 13.05.2026, 15:15 год.
Відповідно до положень ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Враховуючи, що позивач належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи ухвалою суду від 13.05.2026, явка позивача в судове засідання з розгляду справи по суті не визнавалась судом обов`язковою, позивач тричі не з`являвся також і в підготовчі засідання, позов заявлено не позивачем, а прокурором, котрий бере участь у розгляді справи, позивач не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомляв суду про поважні причини для неявки в судове засідання, відсутні передбачені законом підстави для відкладення чи оголошення перерви в розгляді справи, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності позивача. 
29.05.2026, у відповідності до вимог глави 6 розділу ІІІ ГПК України, суд розглянув справу, зокрема заслухав вступне слово прокурора, представника відповідача, їх відповіді на питання один одного та суду, дослідив письмові докази, заслухав промови учасників справи в судових дебатах, після чого оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення. В судовому засіданні 29.05.2026 суд проголосив скорочене рішення.
Щодо наявності підстав для заявлення позову прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Основного Закону, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, визначено у Законі України "Про прокуратуру".
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру", на прокуратуру покладається, зокрема, така функція як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, зокрема, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою ст. 24 Закону України "Про прокуратуру", право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (абзаци перший та другий частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
У свою чергу, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього кодексу (ч. 4 ст. 53 ГПК України).
Звертаючись із позовною заявою, керівник Надвірнянської окружної прокуратури зазначив, що Надвірнянська районна рада, як власник нерухомого майна, що належить до комунальної власності, не вжила заходів щодо стягнення орендної плати за його користування та не звернулась до суду з позовом про стягнення відповідної заборгованості, не здійснила заходів щодо розірвання договору оренди нерухомого майна, звільнення приміщення котельні.
Внаслідок невиконання відповідачем умов договору до районного бюджету не надходить відповідна сума коштів, що ускладнює виконання районною радою завдань, покладених на неї Конституцією України та іншими законами України.
Оцінивши викладені в позовній заяві доводи прокурора про наявність підстав для представництва інтересів держави суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що листом від 16.12.2025 № 1-221/93/25 Надвірнянська районна рада звернулась до керівника Надвірнянської окружної прокуратури, в якому виклала обставини виникнення заборгованості ТОВ “Карпатитеплопостач” зі сплати орендної плати та просила вжити заходів прокурорського реагування.
Листом № 55-226ВИХ-26 від 26.01.2026 керівник Надвірнянської окружної прокуратури повідомив голову Надвірнянської районної ради про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у зв`язку з несплатою ТОВ “Карпатитеплопостач” заборгованості з орендної плати, невжиттям заходів до розірвання договору оренди. Цим же листом прокурор повідомляв позивача, що Надвірнянською окружною прокуратурою буде заявлено до суду позовну заяву в інтересах Надвірнянської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Карпатитеплопостач” про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, розірвання договору оренди майна, звільнення приміщення котельні та майна котельні. Разом з тим просив повідомити окружну прокуратуру чи зверталась Надвірнянська районна рада з аналогічними вимогами до суду.
У відповідь, голова Надвірнянської районної ради листом від 02.02.2026 № 1-221/14/25 зазначив, що не заперечує щодо заявлення до суду Надвірнянською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Надвірнянської районної ради до ТОВ “Карпатитеплопостач” про стягнення заборгованості за договором оренди; повідомляв, що районна рада з аналогічним позовом до суду не зверталась.
З наведених документів слідує, що Надвірнянській районній раді тривалий час (з вересня 2024 року) було відомо про порушення інтересів держави у спірних правовідносинах щодо прострочення орендної плати, порушення умов договору, і рада сама зверталась до прокуратури щодо вжиття заходів прокурорського реагування. 
Керівник Надвірнянської окружної прокуратури звертав увагу позивача на порушення інтересів держави внаслідок несплати орендної плати, та виникнення підстав для представництва інтересів держави прокурором.
У відповідь, позивач обмежився лише повідомленням, в якому підтвердив що з відповідним позовом не звертався і не заперечує проти пред`явлення позову прокурором.
Згідно з викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 правової позиції прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
В свою чергу невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Отже, суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. За висновками Великої Палати Верховного Суду прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 року у справі № 903/19/18 надавши оцінку доводам щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави, а також недостатньої їх обґрунтованості, дійшла висновку, що незалежно від причин неможливості самостійно звернутися до суду, вже сам факт не звернення уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження.
Враховуючи наведені положення законодавства та висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, оцінивши долучені до позовної заяви докази, суд визнає доведеним, що позивачем не було вжито належних та ефективних правових заходів щодо захисту інтересів держави, враховуючи його ознайомлення з триваючими фактами несплати відповідачем орендної плати.
Надання позивачем лише відповідей прокуратурі на листи, звернення з претензіями до відповідача без вчинення будь-яких активних дій щодо захисту інтересів держави в судовому порядку, не спростовують виникнення у прокурора підстав для звернення до суду із позовом, оскільки бездіяльність уповноваженого на захист інтересів держави органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 
Отже, позивач неналежно здійснював захист інтересів держави у спірних правовідносинах, що у відповідності до ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” надає право прокурору здійснювати представництво у суді. Доказів протилежного суду надано не було.
Прокурор, у свою чергу, звертаючись до суду із позовом у даній справі, відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, з урахуванням того, що до доходів загального фонду районних бюджетів належать надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності, засновником яких є районні ради (п.3 ч. 1 статті 641 Бюджетного кодексу України).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.
Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Предмет доказування - це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача. У предмет доказування включаються також обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення суб`єктивних прав позивача 
Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин належного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати; наявності підстав для зарахування витрат орендаря в рахунок орендної плати; наявність правових підстав для розірвання договору та повернення майна; правильність розрахунків заборгованості з орендної плати.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.
04.10.2021 між Фондом комунального майна Надвірнянського району (як орендодавцем), Товариством з обмеженою відповідальністю “Карпатитеплопостач” (як орендарем) та Надвірнянською районною радою (як балансоутримувачем) укладено Договір оренди (у цьому рішенні також - договір оренди або договір), за п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення котельні загальною площею 164,7 кв.м. та майно котельні (згідно Додатку № 1 до договору оренди), яке розташоване за адресою: смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, вул. Шептицького, буд. 32”а”.
Приміщення котельні належить до власності територіальних громад в особі Надвірнянської районної ради (п. 1.3 Договору).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав індексний номер 362046900 від 16.01.2024, приміщення котельні площею 164,7 кв.м. в смт. Делятин по вул. Шептицького, 32а зареєстроване на праві власності за Надвірнянською районною радою.
Договір підписаний уповноваженими керівниками сторін, скріплений печатками, недійсним в судовому порядку не визнавався. 
Згідно з рішенням Надвірнянської районної ради від 05.12.2024 № 296-26/2024 припинено діяльність юридичної особи — Фонд комунального майна Надвірнянського району.
Згідно з випискою про комунальну організацію (установу, заклад) Фонд комунального майна Надвірнянського району, зазначену юридичну особу припинено 25.02.2025.
Враховуючи припинення Фонду комунального майна Надвірнянського району, як юридичної особи, належність орендованого майна до спільної власності територіальних громад Надвірнянського району, управління яким здійснює Надвірнянська районна рада, саме остання після 25.02.2025 виступає орендодавцем майна.
За п. 3.2.2 Договору оренди Орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.
Орендна плата становить 20 099,00 грн без ПДВ в місяць. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється в порядку визначеному законодавством (п. 4.1 Договору оренди).
У відповідності до п. 4.3 Договору оренди, розмір орендної плати за місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції по місяцях.
Орендар сплачує орендну плату до районного бюджету на підставі рахунків орендодавця до 15 числі наступного за звітним місяця (п. 4.4 договору).
У пункті 8.1 договору оренди сторони узгодили, що цей договір діє з 04 жовтня 2021 року до 04 жовтня 2031 року.
Згідно з актом прийому-передачі приміщення від 04.10.2021 Фонд комунального майна Надвірнянського району передав ТОВ “Карпатитеплопостач”, зокрема, котельню психоневрологічного інтернату.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Внаслідок укладення договору оренди між сторонами у відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).
Договір укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (стаття 204 Цивільного кодексу України).
За своєю правовою природою, виходячи з його змісту, укладений між сторонами договір є договором оренди, предметом якого є комунальне майно, яке належить на праві спільної власності територіальним громадам Надвірнянського району і перебуває в управлінні Надвірнянської районної ради (стаття 142 Конституції України, п. 20 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч. 1). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (ч. 3).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 статті 762 ЦК України).
Згідно з ч. 1 статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. 
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з наданими прокурором розрахунками заборгованості, а також згідно з щомісячними рахунками, які виставлялись відповідачу на сплату орендної плати, борг відповідача по орендній платі становить 513 062,34 грн, та нарахований за період з вересня 2024 до грудня 2025 року.
Відповідач доказів оплати ним орендної плати не надав. У контексті цього, суд вважає, що відсутність певних обставин (правових підстав) можна спростувати лише доведенням наявності цих обставин (правових підстав). За вимогами про стягнення орендної плати суд повинен перевірити: наявність договірних відносин оренди; виконання орендодавцем обов`язку з передачі орендованого майна в користування орендаря; виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати. Таким чином, з одного боку, позивач повинен довести укладення договору оренди та передачу майна в користування відповідача, а відповідач - або спростувати якусь з цих обставин, або довести факт повного виконання ним обов`язку зі сплати орендної плати. За наявності встановленого факту виникнення орендних відносин та передачі майна в строкове, платне користування відповідача, виконання обов`язків зі сплати орендної плати має бути доведено відповідачем через подання ним належних та допустимих доказів.
Тому суд вважає доведеним, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо проведення оплати за оренду в повному обсязі, у визначені договором строки.
Заперечення відповідача, що з наданих розрахунків неможливо визначити конкретний розмір щомісячної орендної плати, який за умовами договору становить 20 099,00 грн з ПДВ, суд визнає необґрунтованими з наступних мотивів.
Цитованими вище положеннями умов договору передбачено коригування орендної плати на місяць інфляції (п. 4.3 Договору оренди). 
Обов`язок такого коригування визначений також і законодавчо у ч. 3 статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, відповідно до якої орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. 
Як вбачається з розрахунку орендної плати та заборгованості та зі щомісячних рахунків на сплату орендної плати, які додані до клопотання про долучення доказів від 08.04.2026 (вх. № 6583/26 від 08.04.2026), сума орендної плати за кожен місяць окремо визначалась шляхом коригування орендної плати, визначеної на попередній місяць на індекс інфляції у цьому попередньому місяці. При визначенні розміру орендної плати враховувались як інфляція так і дефляція (липень 2025 року).
Відповідач, хоча й не спростовує факту несплати ним орендної плати у вересні 2024 — грудні 2025 року, однак контррозрахунків заборгованості з орендної плати не надав, не навів жодного обґрунтування неправильності проведення прокурором щомісячного коригування орендної плати на індекс інфляції.
Щодо заперечень відповідача, які полягають у придбанні для орендованої котельні котла твердопаливного КА 250 вартістю 216 000 грн, та необхідності зарахування цих витрат в рахунок орендної плати, то суд теж такі відхиляє виходячи з наступного.
Рішенням Надвірнянської районної ради від 13.10.2022 № 165-17/2022 “Про надання згоди на заміну котла”, позивач, розглянувши клопотання ТОВ “Карпатитеплопостач” - орендаря приміщення котельні за адресою вул. Шептицького, 32 смт. Делятин, відповідно до п. 6.1 Договору оренди від 04.10.2021 вирішив надати згоду ТОВ “Карпатитеплопостач” на заміну котла та проведення ремонтних робіт в котельні за рахунок орендаря.
Листом № 5 від 24.02.2026 ТОВ “Карпатитеплопостач” повідомляло Надвірнянську районну раду про проведення заміни котла на котельні Делятинського психоневрологічного інтернату вартістю 216 000 грн та просило зарахувати дану суму в рахунок орендної плати. Згідно з накладною № 1 від 16.02.2023 вартість котла твердопаливного КА 250 становить 216 000 грн з ПДВ.
Відповідно до п. 6.1 Договору оренди, орендар має право: за згодою балансоутримувача проводити поточний та/або капітальний ремонт майна і виступати замовником на виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення ремонту; здійснювати невід`ємні поліпшення майна за наявності рішення орендодавця про надання згоди, прийнятого відповідно до Закону та Порядку; за згодою орендодавця, наданою відповідно до Закону та Порядку, і один раз протягом строку оренди зарахувати частину витрат на проведення капітального ремонту в рахунок зменшення орендної плати.
Частинами 1, 2 статті 21 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначено, що орендар державного або комунального майна має право за письмовою згодою балансоутримувача майна за рахунок власних коштів здійснювати поточний та/або капітальний ремонт орендованого майна. Балансоутримувач розглядає клопотання орендаря і протягом 10 робочих днів може прийняти одне з таких рішень з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач:
- рішення про надання згоди на здійснення ремонту за рахунок орендаря;
- рішення про відмову у наданні згоди на здійснення ремонту.
Якщо орендоване майно неможливо використовувати за призначенням через його незадовільний стан, орендар має право на зарахування витрат на здійснення такого ремонту в рахунок орендної плати один раз протягом строку оренди в порядку та межах, визначених Порядком передачі майна в оренду.
Рішення про зарахування витрат орендаря, здійснених на проведення капітального ремонту, приймається орендодавцем за умови наявності письмової згоди балансоутримувача, а також згоди уповноваженого органу управління балансоутримувача у випадках, передбачених статутом чи положенням балансоутримувача.
Пунктом 155 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 р. № 483, після проведення капітального ремонту, який дає право на зарахування витрат орендаря в рахунок орендної плати, орендар надає орендодавцю документи, що засвідчують обсяг виконаних робіт, дати початку та закінчення робіт, звіт про оцінку майна, виконаний суб`єктом оціночної діяльності, в якому визначається різниця між вартістю об`єкта оцінки в стані “після проведення ремонту” та стані “до проведення ремонту”. Якщо об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс або нерухоме майно, площа якого перевищує 150 кв. метрів, орендар також подає орендодавцю документи, що підтверджують оплату виконаних робіт. Незалежна оцінка майна здійснюється на замовлення орендаря.
Для реалізації права на компенсацію вартості невід`ємних поліпшень вартість невід`ємних поліпшень визначається на підставі звіту незалежного оцінювача про ринкову вартість таких поліпшень. Оцінка здійснюється на замовлення орендаря без доручення балансоутримувача і повинна бути проведена не раніше ніж за шість місяців та не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку договору оренди (п. 164 Порядку).
Таким чином, реалізація права орендаря на зарахування його витрат щодо проведення капітального ремонту чи невід`ємних поліпшень орендованого державного чи комунального майна передбачає подання орендарем орендодавцю також і відповідного звіту про оцінку майна, в якому визначається різниця між вартістю об`єкта оцінки в стані “після проведення ремонту” та стані “до проведення ремонту” чи про ринкову вартість виконаних поліпшень. Такі документи підлягають розгляду орендодавцем, за наслідок чого він приймає рішення про зарахування витрат в рахунок орендної плати або про відмову в такому зарахуванні.
В матеріалах справи відсутні докази подання відповідних документів відповідачем позивачу. В той же час, з наявної в матеріалах справи копії листа Надвірнянської районної ради від 17.04.2024 № 1-166/50/200 слідує, що позивач також відмовив відповідачу у зарахуванні витрат на заміну котла з підстав ненадання повного переліку документів, передбачених згаданих вище Порядком.
Окрім наведеного суд враховує також і те, що відповідачем не подано доказів, які б підтверджували що заміна твердопаливного котла відноситься до капітального ремонту чи до невід`ємних поліпшень орендованого майна.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 513 062,34 грн підлягають до задоволення.
Стосовно позовної вимоги про розірвання договору оренди, суд керується тим, що законом, який регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, є Закон України “Про оренду державного та комунального майна” (далі також - Закону України № 157-ІХ).
У постанові від 07 березня 2023 року у cправі № 926/4092/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виклав свої висновки щодо застосування норм права у відносинах щодо дострокового розірвання договору оренди державного та комунального майна, зокрема, зазначив наступне:
“Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2020 № 5-р(II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali)" "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Частиною 1 статті 2 Закону України № 157-ІХ передбачено, що законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України № 157-ІХ договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Оскільки в силу вимог частини 2 статті 9 ЦК України та частини 1 статті 2 Закону України № 157-ІХ у спірних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (частина 2 стаття 651 і стаття 782 ЦК України та частина 3 статті 291 ГК України) спеціальним законом є Закон України № 157-ІХ, частина 2 статті 24 якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин дострокового припинення (розірвання) договору оренди державного та комунального майна, колегія суддів вважає правильним висновок апеляційного суду про те, що у зв`язку з набранням чинності Законом України № 157-ІХ задовго до пред`явлення позову в цій справі (06.10.2021), питання щодо розірвання договірних орендних відносин має вирішуватися із застосуванням цього Закону, який є спеціальним нормативним актом у сфері регулювання правовідносин оренди державного та комунального майна, та, як наслідок, Управління має право вимагати розірвання договору оренди від 06.04.2020 лише з підстав, передбачених цим Законом або самим договором оренди.”
Такі висновки були неодноразово підтверджені Верховним Судом і в наступних справах, що стосувались розірвання договорів оренди державного або комунального майна, наприклад у постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2024 року у cправі № 910/5508/23 та від 17 березня 2026 у справі № 910/7394/25.
Відтак, висновок, що до правовідносин з дострокового розірвання договорів оренди державного та комунального майна підлягають пріоритетному застосуванню положення саме Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (Закон України № 157-ІХ) над нормами загального закону (частина 2 статті 651 ЦК України) є усталеним у судовій практиці, і при розгляді даної справи суд застосовує пріоритетно норми Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (Закон України № 157-ІХ).
За наведеного, саме імперативна норма частини 2 статті 24 Закону України № 157-ІХ вичерпно регулює перелік підстав дострокового припинення (розірвання) договору оренди державного та комунального майна, і такими є: рішення суду, цей Закон та безпосередньо умови договору оренди. Отже, підстави для розірвання договору оренди землі мають бути визначені або безпосередньо договором оренди або приписами законодавства. Наведена норма закону надала можливість сторонам в умовах договору передбачити підстави для дострокового припинення договору оренди державного та комунального майна.
За ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами, а в силу ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У п. 8.7 Договору оренди сторони обумовили, що орендодавець має право відмовитись від цього договору і вимагати повернення орендарем об`єкта оренди, якщо останній не вносить орендну плату, визначену згідно з пунктом 4.1 цього договору, протягом трьох місяців. У разі такої відмови, договір вважається розірваним з дня одержання орендарем письмового повідомлення орендодавця.
Як встановив суд, орендодавець допустив прострочення сплати орендної плати за період з вересня 2024 року по грудень 2025 року, відтак у позивача виникло право відмовитись від договору оренди відповідно до п. 8.7 Договору оренди.
Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене договором, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів. 
У контексті вирішення даного спору, необхідно також врахувати, що позов у даному випадку заявлено прокурором в інтересах Надвірнянської районної ради, і прокурор не виступає представником позивача у цивільних (господарських) відносинах, і, відповідно, не може від імені позивача реалізувати право на відмову від договору, а відтак правомірно вимагає розірвання договору в судовому порядку.
Відтак, враховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати понад три місяці, позовна вимога про розірвання договору оренди є підставною та підлягає до задоволення.
Доводи відповідача про те що він готовий розірвати договір і підписати з цього приводу додаткову угоду не мають у цьому випадку правового значення, оскільки підставою для розірвання договору прокурор зазначає порушення умов договору в частині сплати орендної плати, що є іншою підставою для розірвання договору, ніж розірвання договору за згодою сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
Пунктом 5.1 договору оренди сторони передбачили, що у разі припинення договору орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в такому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт — то разом із такими поліпшеннями / капітальним ремонтом.
Враховуючи розірвання судом договору оренди, заявлена прокурором вимога про повернення приміщення котельні є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки у відповідача виник обов`язок з повернення орендованого майна.
Судові витрати.
Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За звернення із позовом Івано-Франківською обласною прокуратурою, яка зареєстрована як юридична особа і є розпорядником бюджетних коштів, сплачено судовий збір у розмірі 14 351,94 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 152 від 04 лютого 2026 р. на суму 13 751,94 грн та № 241 від 23 лютого 2026 р. на суму 600,00 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з огляду на задоволення позову, судовий збір в сумі 14 351,94 грн слід стягнути з відповідача на користь Івано-Франківської обласної прокуратури.
29.05.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Дата складання повного рішення: 09.06.2026.
Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 123, 129, 165, 178, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов керівника Надвірнянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Надвірнянської районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 513 062,34 грн, розірвання договору оренди та повернення майна задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" (78442, Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, смт. Делятин, вул. 16 Липня, буд. 113В; ідентифікаційний код юридичної особи: 39927106) на користь Надвірнянської районної ради (78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, м. Надвірна, майд. Шевченка, буд. 33; ідентифікаційний код юридичної особи: 04054435) 513 062 (п`ятсот тринадцять тисяч шістдесят дві) грн 34 коп. заборгованості з орендної плати за Договором оренди від 04.10.2021.
Розірвати договір оренди від 04.10.2021, укладений між Фондом комунального майна Надвірнянського району (Орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" (Орендар) та Надвірнянською районною радою (Балансоутримувач), за яким передано в строкове платне користування приміщення котельні загальною площею 164,7 кв.м та майно котельні (згідно Додатку № 1 до договору оренди), яке розташоване за адресою: вул. Шептицького, буд. 32а, смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" (78442, Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, смт. Делятин, вул. 16 Липня, буд. 113В; ідентифікаційний код юридичної особи: 39927106) повернути Надвірнянській районній раді (78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, м. Надвірна, майд. Шевченка, буд. 33; ідентифікаційний код юридичної особи: 04054435) приміщення котельні загальною площею 164,7 кв.м., яке розташоване за адресою: вул. Шептицького, буд. 32а, смт. Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатитеплопостач" (78442, Івано-Франківська обл., Надвірнянський р-н, смт. Делятин, вул. 16 Липня, буд. 113В; ідентифікаційний код юридичної особи: 39927106) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11; ідентифікаційний код юридичної особи: 03530483) 14 351 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят одну) грн 94 коп. витрат зі сплати судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua. 

Суддя І.Є. Горпинюк