Справа № 638/11440/26
Провадження № 3/638/2596/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до якого остання вчинив порушення ведення податкового та бухгалтерського обліку, ТОВ «ФУЛ Фьюжн» завищено суму витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку, без підтвердження факту отримання та без доведення необхідності отримання юридичних послуг на загальну суму 1185000 грн, в результаті чого занижено суму податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 213300 грн; ТОВ «Фул Фьюжен» занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 1042923 грн, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1042923 грн. ТОВ «Фул Фьюжн» не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 1042923,33 грн. 
16.06.2026 представником особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 – Кундіусом І.В. подані заперечення на протокол, в обгрунтування яких зазначено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, податковим органом при складанні протоколу було допущено грубі порушення приписів КУпАП, а також не надано суду достатніх та допустимих доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 , виходячи з наступного. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №795/20-40-07 30/0703 від 15.05.2026, складеного головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Деригузом Віталієм, КРАВЧУК Анастасія, як директор ТОВ “ФУЛ ФЬЮЖН”, начебто вчинила правопорушення ведення податкового та бухгалтерського обліку. В розділі “Дата час та місце порушення” протоколу зазначено наступні відомості: 05.05.2026, вул. Отакара Яроша, 18-Г, м. Харків, 61045 (акт від 05.05.2026 №17826/20-40-07-03-06/45153578). До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію Акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №17826/20-40-07-03-06/45153578 від 05.05.2026. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що висновок про начебто наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення зроблено саме на підставі вищевказаного Акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ “ФУЛ ФЬЮЖН”. Зі змісту вищезазначеного Акту вбачається, що інспекторами ГУ ДПС у Харківській області 08.04.2026 розпочато проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУЛ ФЬОЖН» (код ЄДРПОУ 45153578) (далі - ТОВ «ФУЛ ФЬЮЖН») з питань дотримання за період з 13.07.2023 по 31.12.2025, валютного законодавства за період з 13.07.2023 по 31.12.2025, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 13.07.2023 по 31.12.2025, іншого законодавства за період з 13.07.2023 по 31.12.2025, відповідно до затвердженого плану. Листом ГУ ДПС у Харківській області №2224/ж12/20-40-07-03-12 від 07.05.2026 на ім`я ОСОБА_1 “Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення” податковим органом було повідомлено ОСОБА_1 про наступне Відповідно висновків Акту від 05.05.2026 №17826/20-40-07-03-06/45153578, встановлено порушення. єдиним доказом, на який спирається податковий орган, як на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є Акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №17826/20-40-07-03-06/45153578 від 05.05.2026, яким начебто встановлено факт порушень з боку ТОВ «ФУЛ ФЬЮЖН» вимог податкового та валютного законодавства. В той же час, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі Відповідно до змісту п. 86.1. ст.86 Податкового кодексу України (надалі ПК України) результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі, зокрема, акту, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Таким чином, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм ПК України, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Дана правова позиція викладена, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14. Також, згідно з положень ст.58 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення. Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити. Акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення рішення, а не акту перевірки. В той же час, податковим органом не надано суду жодних податкових повідомлень-рішень, якими було б встановлено узгоджену суму відшкодування податкових зобов`язань. Отже, податковим органом не надано суду належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Як вбачається з наданих до суду матеріалів, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено головним державним інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Деригузом Віталієм. В той же час, суду не надано доказів того, що головний державний інспектор відділу перевірок інших галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Деригуз Віталій є уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відсутні посилання на наявність у нього відповідних повноважень і в тексті самого протоколу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з наданих суду матеріалів, факт начебто вчинення правопорушення та особу, яка його начебто вчинила, було виявлено 05.05.2026, в той час, як протокол про адміністративне правопорушення був складений 15.05.2026, тобто з порушенням строків, встановлених ч. 2 ст. 254 КУпАП. Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, начебто порушення вимог Податкового кодексу України мали місце за період 2023-2024 років, в той час, як протокол було складено лише у травні 2026-го. Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.163-1 КУпАП, не є триваючим Правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП. Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18). У зв`язку з чим представник Кравчук А.В. просив провадження по справі №638/11440/26 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення порядку ведення податкового обліку за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП – закрити.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – Кундіус І.В. підтримав заперечення на протокол, просив закрити провадження у справі.
Суддя, вислухавши представника особи, стосовно ї якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Згідно п. 7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення №795/20-40-07-30/0703 від 15.05.2026 вбачається, що ОСОБА_1 допущено порушення податкового та бухгалтерського обліку. З акту, на підставі якого складено протокол, вбачається, що порушення були допущені у 2023 р. та у 2024 р. Протокол складено 15.05.2026, адміністративний матеріал в провадження суду надійшов 22.05.2026, справу до розгляду було призначено на 10.06.2026 та 18.06.2026. Тобто, на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, оскільки вказане порушення не є триваючим. Більш того, строк накладення адміністративного стягнення закінчився на момент складання протоколу про адміністративну відповідальність.
Приймаючи до уваги викладене, на момент розгляду справи сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до висновку про закриття провадження у справі, у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.
При цьому, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, у якому зазначено, що у разі закриття провадження у справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини не вирішується. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД