Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/1336/26
Провадження № 2/279/1462/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року           м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/1336/26 за позовною заявою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", в інтересах якого діє представник Донцова Є.О., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позову зазначає, що 05.05.2018 року між АТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2001030465001, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 7000 грн., який пізніше було збільшено до 33700 грн.
Aкціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором.
Відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином та довготривалий строк не виконує. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.01.2026 року складає 50245,29 грн., з яких: 33635,23 грн. - заборгованість за кредитом; 16610,06 грн. - заборгованість процентами та 0,00 грн. - заборгованість за комісією.
Позивачем направлялися письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Оскільки відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань з повернення отриманої суми кредиту та нарахованих відсотків, не реагує на вимоги та не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 50245,29 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн. зі сплати судового збору. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2026 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.
Крім того, відповідач є користувачем підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви отримала в електронному вигляді.
У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.
05.05.2018 року ОСОБА_1 стала клієнтом AT "Перший Український Міжнародний Банк", підписавши власноручно заяву № 2001030465001 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб банківських послуг та паспорта споживчого кредиту. Підпис відповідачем здійснено власноруч у відділенні банку.
У заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати їй кредитну картку, на якій встановити кредитний ліміт у розмірі 3000 грн.
Aкціонерним Tовариством "Перший Український Міжнародний Банк" було відкрито відповідачу картковий рахунок та видано кредиту картку з встановленим кредитним лімітом у сумі 3000 грн., з річною відсотковою ставкою у розмірі 49,00 % річних. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на тей самий строк у разі відсутності заперечень будь - якої із сторін. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку миттєвого випуску, маска картки НОМЕР_1 . Сторони погодили умови надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін).
В подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. Станом на 26.05.2023 року кредитний ліміт становив 33700 грн.
Aкціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договорами.
З долучених до матеріалів справи виписок по особовому рахунку, вбачається, що відповідач вчиняла операції, кредитними коштами користувалася, здійснювала періодичне поповнення картки, тим самим повертала використану суму кредиту та сплачувала відсотки за його користування, однак в подальшому припинила своєчасно та в належному розмірі, згідно умов договору та затверджених графіків, повертати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої, станом на 05.01.2026 року, за розрахунком позивача, становить 50245,29 грн., з яких: 33635,23 грн. заборгованість за сумою кредиту; 16610,06 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісією.
Факт укладення договору, відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки з встановленням кредитного ліміту відповідачем не заперечується.
Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідач також не була позбавлена можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.
Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).
Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частинами 1,2 ст.10561 ЦК України також передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).
Предметом позову є захист порушеного права АТ "А-Банк", яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань відповідачем за кредитним договором, шляхом стягнення з останньої заборгованості за ним. Договір укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем ЕЦП ДП "Дія". Факт укладання та підписання кредитного договору відповідач не заперечує. 
З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання АТ "ПУМБ" виконало своєчасно та в повному обсязі, надало можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами.
Відповідач кредитні кошти отримала, скористалася ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором не виконала, допустила істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту та процентів за користування кредитом, не здійснювала погашення кредитної заборгованості. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не надала.
Кредитний договір (окремі умови договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавався, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.
В матеріалах справи також відсутні та суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України.
Принцип свободи договору та обов`язковості його виконання закріплені ст.627,629 ЦК України.
Оскільки кредитний договір був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що остання погодилася з його умовами та зобов`язалася їх виконувати.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, уклавши з позивачем кредитний договір, достовірно знаючи про його умови, користуючись наданими їй грошовими коштами, порушила умови договору.
Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 2001030465001 від 05.05.2018 року у сумі 50245,29 грн.
Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за договором № 2001030465001 від 05.05.2018 року у сумі 50245,29 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн., а всього : 52907 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сім) гривень 69 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ: 14282829;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя:            Оксана ІВАШКЕВИЧ