Справа №443/653/26
Провадження №2/443/672/26

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)

12 червня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Павліва А.І., 
секретар судового засідання Стасів С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить:
стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 181 062,00 грн, з яких сума кредиту 36 000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 83 106,00 грн, нараховані позивачем проценти за 118 календарний день 40 356,00 грн, штрафні санкції 18 000,00 грн, комісії за надання кредиту 3 600,00 грн;
сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 02.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 5353483 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 36 000 грн, строк кредиту 360 днів: з 02.03.2025 по 25.02.2026. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 13145. 30.10.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу №30/10/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до Відповідача, тобто до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 5353483 від 02.03.2025, загальна сума заборгованості склала 181 062 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту – 36 000 грн, заборгованості за процентами – 83 106 грн, штрафні санкції – 18 000 грн, комісія за надання кредиту – 3 600 грн . У межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 31.10.2025 по 25.02.2026 (118 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 40 356,00 грн. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором №5353483 від 02.03.2025 загальною сумою 181 062,00 грн., яка складається з тіла кредиту – 36 000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором – 83 106 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 118 календарних днів – 40 356,00 грн, штрафні санкції 18 000 грн, комісії за надання кредиту 3 600,00 грн. Судові витрати складаються із судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. 

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.
Представником позивача подано клопотання про витребування доказів (а.с.16-17).

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 01.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.21-22).
Ухвалою судового засідання від 14.05.2026 витребувано докази та відкладено розгляд справи (а.с.28-29).
Зважаючи на вимоги статті 280 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 09.06.2026 проведено заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно з договором № 5353483 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.03.2025, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), сторони узгодили такі умови:
укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Сredit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства (п.1.1 Договору);
на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту складає 36 000,00 грн. (п.1.2 Договору);
строк кредитування – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати комісії, процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періорду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.1.3 Договору);
комісія за надання кредиту становить 3 600,00 гривень. Тип Комісії (якщо передбачена Договором) – разова комісія, нараховується при наданні кредиту в дату надання кредиту та в дату надання додаткової суми кредиту (у разі укладання додаткового договору/угоди згідно з п. 1.2.1 Договору). Тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 
стандартна процента ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778% .
знижена процентна ставка становить 0,7600% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 31.03.2025 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Клієнтом права на знижену процентну ставку дорівнює 0,9619% (п.1.4., 1.4.1, 1.4.2 Договору);
орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору включає суму кредиту, Комісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 162 720,00 гривень; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 160 668,00 гривень (п.1.6., пп. 1.6.1., 1.6.2. Договору); 
загальні витрати за кредитом на дату укладення Договору включають Комісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 126 720,00 гривень; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 124 668,00 гривень (п.1.7., пп. 1.7.1., 1.7.2. Договору);
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п.2.1. Договору);
попередження для Клієнта: допущення прострочення платежів, вказаних в Графіку платежів (новому Графіку платежів), для Клієнта може мати наступні наслідки: необхідність сплати штрафу у розмірі та порядку, що визначені в п.6.3 Договору (пункт 4.5.1.2. Договору);
у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) Клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором Товариство має право нарахувати, а Клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф: у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання грошових зобов`язань Клієнтом є не здійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати платежів, встановлені Договором (Графіком платежів/новим графіком платежів) (п.6.3. Договору).
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника – ОСОБА_1 , її реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, місце проживання, додаткові контактні дані клієнта (номер мобільних телефонів, електронна адреса, реквізити належного Клієнту платіжного засобу, а також інформацію про підписання Договору ОСОБА_1 02.03.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 84236 (а.с.59-72). 
Згідно з Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5353483 від 02.03.2025, загальна вартість кредиту – 160 668,00 грн, сума кредиту за договором 36 000 грн, проценти за користування кредитом – 121 068 грн. Додаток підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 84236 02.03.2025 (а.с.72-73.
У паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) наявна інформація та контактні дані кредитодавця – ТОВ «Лінеура Україна»; інформація та контактні дані кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформації щодо встановленої пені, штрафів, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі; інші важливі правові аспекти. У паспорті наявні підпис кредитодавця та підпис споживача ОСОБА_1 , вчинений за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 13145 (а.с.75-77).
Відповідно до довідки ТОВ «Пайтек» та інформація АТ КБ «Приватбанк» від 14.05.2026 у банку на ім`я  ОСОБА_1 емітовано банківську картку НОМЕР_2 , на яку успішно перераховано 02.03.2025 кошти у сумі 36 000,00 грн (а.с.37, 41)
За змістом договору факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (Фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт), Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору) (а.с.42-51). 
Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 5647, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №30/10/2025 від 30.10.2025, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Божників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей, що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру Боржників (а.с.52).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5353483 на загальну суму заборгованості 140 706,00 грн, з яких 36 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 83 106,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 3 600 – сума заборгованості по комісії; 18 000 – сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.39-40).
З розрахунків заборгованості за договором № 5353483 від 02.03.2025 встановлено, що станом на 30.10.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 140 706,00 грн, а за період з 30.10.2025 по 25.02.2026 донараховано 40 356,00 грн за 118 календарних днів (а.с.80-83, 84-85).

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Лінеура Україна», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора – ТОВ «Фінтраст Капітал») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд.
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
За змістом вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Закон України «Про електронну комерцію» (далі – Закон №675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції
Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Закон України «Про споживче кредитування» (далі – Закон № 1734-VIII), який прийнятий 15.11.2016 та набрав чинності 10.06.2017, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Так, загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону № 1734-VIII).
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 2 частини 2 статті 8 Закону № 1734-VIII).
Також, судом враховано норми статей 11, 203, 205, 207, 598, 599, 611, 626, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, які визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, форм правочину та способи волевиявлення, вимоги до письмової форми правочину, підстави припинення зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням, правові наслідки порушення зобов`язання, поняття та види договору, обов`язок позичальника повернути позику, кредитний договір та проценти за кредитним договором.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.
Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Водночас, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналіз матеріалів справи, зокрема Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5353483 від 02.03.2025 (далі – Кредитний договір), дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_1 , як позичальник за цим договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця, надавши останньому персональні дані, а саме: ПІБ, дані паспорта, місце проживання, номери телефону, електронну пошту, реквізити платіжного засобу необхідні для укладення Кредитного договору та формування одноразового ідентифікатора з метою його підписання.
Також, суд зауважує, що Кредитний договір включає всі істотні умови, які передбачені для цього виду договорів.
Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір не був би укладений.
Оскільки Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, який наданий їй кредитодавцем саме з цією метою, що підтверджується матеріалами справи, тому суд доходить переконання, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину – Кредитного договору.
Факт одержання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 36 000,00 грн підтверджується довідкою ТОВ «Пайтек» та інформацією АТ КБ «ПриватБанк», які засвідчують обставину здійснення успішного перерахування ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів у сумі36 000,00 грн на номер належної ОСОБА_1 банківської картки, яку вона зазначила саме з цією метою. 
Окрім цього, перерахування коштів узгоджується із встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що воно здійснено у день укладення Кредитного договору, а його розмір відповідає сумі, визначеній у зазначеному правочині.
Таким чином, суд доходить обґрунтованого висновку, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку був укладений Кредитний договір, а позичальник, після отримання кредитних коштів у обумовленому розмірі, зобов`язання, що виникли з цього правочину, належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.
Підстав вважати, що сума заборгованості в частині тіла кредиту, нарахованих процентів та комісії суперечить умовам Кредитного договору і розрахована неправильно, судом не встановлено. 
Водночас, суд звертає увагу на те, що у загальну суму заборгованості включено суму штрафних санкцій (штрафу) у розмірі 18 000,00 грн.
З огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ОСОБА_1 як позичальник звільнена від обов`язку сплати на користь Нового кредитора ТОВ «Фінтраст Капітал» неустойки (штрафу, пені) за прострочення нею виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, оскільки на час укладення та дії Кредитного договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. Зазначена норма є чинною і підлягає застосуванню до спірних правовідносини.
За наведених обставин, вимоги позивача в частині стягнення штрафу у сумі 18 000,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене у сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у сумі 163 062,00 грн.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за її заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення).

Розподіл між сторонами судових витрат.
Судовий збір.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 397,76 грн (163 062 х 100% : 181 062 = 90,06%; 2 662,40 : 100% х 90,05% = 2 397,76).
Витрат на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.55-56), заявкою на виконання доручення від 23.02.2026 до Договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.53-54), розрахунку на оплату від 23.03.2026 (а.с.79).
При вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу судом враховано норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, якими передбачено види судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат між сторонами.
Окрім цього, суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом з цього питання. Зокрема:
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Також, суд зважає на положення пункту пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, згідно з якими загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Оцінивши аргументи сторони позивача, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, з огляду на зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та їх реальність і необхідність, незначну складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії та ціну позову, не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною.
Так, із наданого детального опису робіт вбачається, що значна частина зазначених адвокатом послуг фактично охоплюється підготовкою та поданням позовної заяви і не може розглядатися як самостійні види правничої допомоги, що підлягають окремій оплаті. Зустріч із клієнтом, надання консультацій, дослідження документів, аналіз законодавства та судової практики, підготовка правової позиції, складання письмового консультаційного висновку, а також дії щодо отримання письмових доказів та оформлення додатків до позовної заяви є взаємопов`язаними діями, які передують формуванню позовних вимог та фактично становлять єдиний комплекс підготовчої роботи адвоката.
Суд також враховує, що справа не відзначалася підвищеною складністю, стосувалася стягнення заборгованості за кредитним договором та не потребувала проведення значного обсягу правового аналізу чи формування нових правових підходів. Правове регулювання спірних правовідносин є усталеним, а відповідна судова практика є сформованою.
Оцінюючи окремі види заявлених робіт, суд бере до уваги, що представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства фактично не здійснювалося, оскільки участі адвоката у судових засіданнях матеріалами справи не підтверджено. Крім того, із процесуальних документів, поданих адвокатом у ході розгляду справи, вбачається лише підготовка клопотання про витребування доказів, яке за своїм змістом не є складним процесуальним документом, не потребувало значного обсягу юридичної роботи, аналізу великої кількості доказів чи спеціальних знань. Враховуючи характер та обсяг виконаної роботи, заявлений час у розмірі двох годин на підготовку такого клопотання суд вважає явно завищеним та таким, що не відповідає критерію розумності.
З огляду на характер спору, обсяг фактично виконаної роботи, кількість підготовлених процесуальних документів, відсутність участі адвоката у судових засіданнях, а також необхідність дотримання балансу між правом сторони на відшкодування понесених витрат і недопущенням покладення на іншу сторону надмірного фінансового тягаря, суд доходить висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
За наведених обставин суд вважає обґрунтованим та співмірним зі складністю справи і фактичним обсягом наданих послуг відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, що, на переконання суду, забезпечує справедливий баланс між правом сторони на компенсацію понесених витрат та обов`язком суду перевірити їх розумність і необхідність.
На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд –

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, ідентифікаційний код юридичної особи 44559822) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5353483 від 02.03.2025 у сумі 163 062 (сто шістдесят три тисячі шістдесят дві) грн, з якої: 36 000,00 грн – тіло кредиту, 83 106,00 грн – нараховані проценти первісним кредитором; 40 356,00 грн – нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 118 календарних днів, 3 600,00 грн – комісія за надання кредиту.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у сумі 2 397,76 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, а всього 7 397 (сім тисяч триста дев`яносто сім) грн 76 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення –12 червня 2026 року. 

Головуючий суддя А.І. Павлів