ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
30.04.2026	Справа № 921/758/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» 
про стягнення 86 138,03 грн.,
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Тернопільобленерго» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» про стягнення 61 699,81 грн. інфляційних втрат та 24 438,22грн. 3% річних, нарахованих за порушення умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №128 від 02.02.2022 в частині здійснення оплати за розподіл електричної енергії, на умовах попередньої оплати у розмірі 100% вартості прогнозованого обсягу електричної енергії.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.12.2025 матеріали справи № 921/758/25 передані за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 матеріали справи № 921/758/25 передані на розгляд судді Поляковій К.В.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2022 між позивачем (Оператор системи) та відповідачем (Постачальник) укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №128.
Відповідно до пункту 2.1. Договору Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи в електронному вигляді. 
Згідно пункту 2.2. Договору Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів Постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії Постачальника, та інших послуг Оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком №2 до цього Договору.
Пунктом 3.4 Договору встановлено, що оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами. 
У пункті 1 Додатку № 2 до Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується своєчасно сплачувати Оператору системи вартість послуг з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять в балансуючу групу Постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання на умовах, вказаних в Договорі та цьому додатку. 
Згідно п.2 Додатку №2 до Договору Постачальник до 25 числа місяця, що передує розрахунковому, здійснює оплату з розподілу електричної енергії у формі попередньої оплати у розмірі 100% вартості прогнозованого обсягу електричної енергії, який вказано згідно з п.4 цього додатку до Договору на поточний рахунок Оператора системи. 
Пунктом 1.2. Додатку №4 до Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується до 17 числа місяця (включно), що передує розрахунковому, надавати Оператору системи реєстр споживачів Постачальника відповідно до додатку 3 цього Договору. Реєстр надається постачальником в електронному вигляді у форматі електронних таблиць xls. 
У пункті 4 Додатку №2 до Договору визначено, що вартість послуг з розподілу електричної енергії Оператора системи визначається Постачальником на основі прогнозованих обсягів споживання електричної енергії споживачів Постачальника, наданих Постачальником у додатку №3 цього Договору на наступний розрахунковий місяць, які згідно з обраною комерційною пропозицією відповідного електропостачальника оплату послуг з розподілу електричної енергії забезпечує Постачальник.
Відповідно до пункту 7 Додатку №2 до Договору, якщо вартість обсягу фактично розподіленої електричної енергії перевищує суму сплаченої попередньої оплати, остаточна сума (різниця між сумою вартості фактичного розподіленого обсягу електричної енергії та сумою сплаченої оплати) має бути сплачена до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Згідно складених відповідачем щомісячних Реєстрів споживачів, яким забезпечується розподіл електричної енергії мережами АТ «Тернопільобленерго», позивач за період травень 2024 року – грудень 2025 року виставив наступні рахунки на оплату прогнозованого обсягу електричної енергії, заявленого відповідачем: у травні 2024 року на суму 62 505,88 грн., які мали бути сплачені до 25 квітня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0001021 від 25 квітня 2024); у червні 2024 року на суму 62 505,88 грн., які мали бути сплачені до 25 травня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0001203 від 22 травня 2024); у липні 2024 року на суму 47 963,69 грн., які мали бути сплачені до 25 червня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0001549 від 24 червня 2024); у серпні 2024 року на суму 38 268,90 грн., які мали бути сплачені до 25 липня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0001826 від 23 липня 2024); у вересні 2024 року на суму 40 820,16 грн., які мали бути сплачені до 25 серпня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0002142 від 22 серпня 2024); у жовтні 2024 року на суму 29 339,50 грн., які мали бути сплачені до 25 вересня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0002458 від 23 вересня 2024); у листопаді 2024 року на суму 56 127,72 грн., які мали бути сплачені до 25 жовтня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0002805 від 24 жовтня 2024); у грудні 2024 року на суму 116082,34 грн., які мали бути сплачені до 25 листопада 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0003175 від 21 листопада 2024); у січні 2025 року на суму 129 983,62 грн., які мали бути сплачені до 25 грудня 2024 року (рахунок на оплату №ТЕ-0003602 від 24 грудня 2024); у лютому 2025 року на суму 682 413,98 грн., які мали бути сплачені до 25 січня 2025 року (рахунок на оплату №219 від 23 січня 2025); у березні 2025 року на суму 645 856,09 грн., які мали бути сплачені до 25 лютого 2025 року (рахунок на оплату №453 від 21 лютого 2025); у квітні 2025 року на суму 727 095,85 грн., які мали бути сплачені до 25 березня 2025 року (рахунок на оплату №669 від 21 березня 2025); у травні 2025 року на суму 575 448,30 грн., які мали бути сплачені до 25 квітня 2025 року (рахунок на оплату №875 від 23 квітня 2025); у червні 2025 року на суму 549 722,38 грн., які мали бути сплачені до 25 травня 2025 року (рахунок на оплату №1075 від 22 травня 2025); у липні 2025 року на суму 595 758,24 грн., які мали бути сплачені до 25 червня 2025 року (рахунок на оплату №1264 від 23 червня 2025); у серпні 2025 року на суму 476 606,59 грн., які мали бути сплачені до 25 липня 2025 року (рахунок на оплату №1574 від 23 липня 2025); у вересні 2025 року на суму 476 606,59 грн., які мали бути сплачені до 25 серпня 2025 року (рахунок на оплату №1779 від 25 серпня 2025); у жовтні 2025 року на суму 322 441,08 грн., які мали бути сплачені до 25 вересня 2025 року (рахунок на оплату №2213 від 22 вересня 2025); у листопаді 2025 року на суму 326 748,84 грн., які мали бути сплачені до 25 жовтня 2025 року (рахунок на оплату №2371 від 22 жовтня 2025); у грудні 2025 року на суму 430 228,36 грн., які мали бути сплачені до 25 листопада 2025 року (рахунок на оплату №2642 від 09 грудня 2025).
Дані рахунки надсилалися на електронну адресу відповідача, на підтвердження чого надано скріншоти про відправлення.
Однак, відповідач попередню оплату прогнозованого обсягу електричної енергії здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, сплативши: 60 000,00 грн. за платіжною інструкцією №4629 від 12 червня 2024, 50 000,00 грн. за платіжною інструкцією №166 від 11 липня 2024, 57 240,16 грн. за платіжною інструкцією №581 від 15 серпня 2024, 80 000,00 грн. за платіжною інструкцією №296 від 11 вересня 2024, 50 000,00 грн. за платіжною інструкцією №405 від 14 жовтня 2024, 170 000,00 грн. за платіжною інструкцією №1286 від 22 листопада 2024, 180 000,00 грн. за платіжною інструкцією №566 від 18 грудня 2024, 170 000,00 грн. за платіжною інструкцією №1754 від 15 січня 2025, 950 000,00 грн. за платіжною інструкцією №682 від 14 лютого 2025, 100 000,00 грн. за платіжною інструкцією №739 від 05 березня 2025, 910 000,00 грн. за платіжною інструкцією №2132 від 17 березня 2025, 850 000,00 грн. за платіжною інструкцією №2315 від 16 квітня 2025, 800 000,00 грн. за платіжною інструкцією №2614 від 15 травня 2025, 830 000,00 грн. за платіжною інструкцією №926 від 13 червня 2025, 690 000,00 грн. за платіжною інструкцією №3012 від 15 липня 2025, 440 000,00 грн. за платіжною інструкцією №3279 від 16 серпня 2025, 635 000,00 грн. за платіжною інструкцією №3499 від 16 вересня 2025, 650 000,00 грн. за платіжною інструкцією №3681 від 13 жовтня 2025, 885 000,00 грн. за платіжною інструкцією №3910 від 14 листопада 2025, 830 000,00 грн. за платіжною інструкцією №1192 від 15 грудня 2025.
Із матеріалів справи слідує, що позивач звертався 26.09.2025 до відповідача з претензією від 25.09.2025 № 3891/36 про сплату боргу за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №128, трьох процентів річних та інфляційних втрат.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, – відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Із умов п.2 Додатку №2 до Договору вбачається, що постачальник до 25 числа місяця, що передує розрахунковому, здійснює оплату з розподілу електричної енергії у формі попередньої оплати у розмірі 100% вартості прогнозованого обсягу електричної енергії, який вказано згідно з п.4 цього додатку до Договору на поточний рахунок Оператора системи. 
Відповідно до пункту 7 Додатку №2 до Договору, якщо вартість обсягу фактично розподіленої електричної енергії перевищує суму сплаченої попередньої оплати, остаточна сума (різниця між сумою вартості фактичного розподіленого обсягу електричної енергії та сумою сплаченої оплати) має бути сплачена до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Пунктом 9 Додатку №2 до Договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених Договором платежів, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,2 % розміру платежу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати у випадку ненадходження коштів за три робочих дні банку до початку розрахункового періоду. Сума боргу сплачується з врахуванням 3% річних і встановленого індексу інфляції за час прострочення.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
Здійснивши арифметичний перерахунок у межах визначеного позивачем загального кінцевого строку нарахування до 15.12.2025, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача нарахованих за несвоєчасне внесення платежів за період травень 2024 року – грудень 2025 року 61 699,81 грн. інфляційних втрат та 24 438,22грн. 3% річних.
У свою чергу, відповідачем відзиву на позовну заяву або контррозрахунку нарахованих компенсаційних виплат до суду не надано.
За наведених обставин, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача. 
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7; ідентифікаційний код 44378553) на користь Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» (46007, м. Тернопіль, вул. Енергетична, буд. 2; ідентифікаційний код 00130725) 61 699 (шістдесят одну тисячу шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 81 коп. інфляційних втрат, 24 438 (двадцять чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 22 коп. трьох процентів річних, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова